СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

17 червня 2008 року

Справа № 2-29/16375-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Гоголя Ю.М.,

секретар судового засідання                                        Дікан Л.І.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Моржиєвська Людмила Леонідівна, довіреність №121/8/24-01 від 08.02.08;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 29 лютого 2008 року у справі № 2-29/16375-2007А

за позовом           фермерського господарства "Веста" (вул. Надрічкова, 22, село Садове, Нижньогірський район, Автономна Республіка Крим, 97150)

(вул. Прирічна, 22, село Садове, Нижньогірський район, Автономна Республіка Крим, 97150)

до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим (вул. Шкільна, 16, смт Нижньогірськ, Нижньогірський район, 97100)

про зобов'язання списати безнадійний податковий борг

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 29 лютого 2008 року у справі № 2-29/16375-2007А (суддя О.І. Башилашвілі) зупинено провадження у справі за позовом фермерського господарства "Веста" до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим про зобов'язання списати безнадійний податковий борг до поновлення дії підпункту "г" підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Не погодившись з ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим, Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 29 лютого 2008 року у справі № 2-29/16375-2007А, у задоволенні позову відмовити.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 27.05.2008 року у складі колегії було замінено суддів Горошко Н.П. та Плута В.М на суддів Волкова К.В. та Черткову І.В. Головуючим у справі призначено суддю Волкова К.В.

У судовому засіданні 17.06.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача у судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Судова колегія вважає можливим розглянути спір за відсутністю представника позивача, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно з частиною 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Фермерське господарство "Веста" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про зобов’язання Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим списати безнадійний податковий борг з податку з доходів фізичних осіб за оренду земельних паїв в сумі 46304,47 грн. за період з 30.11.2005 року до 31.03.2007 року та пеню в сумі 3791,78 грн., нараховану на суму несвоєчасно сплаченого податку з доходів фізичних осіб за період з 30.11.2005 року до 31.03.2007 року. При цьому позивач мотивував свої вимоги тим, що податковий борг підприємства виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Підпунктом „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в редакції яка діяла на момент виникнення податкового боргу, визначено, що підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції. Під терміном "безнадійний" слід розуміти податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Проте, відповідно до пункту 7 статті 75 Закону України від 25.03.2005 року „Про внесення змін у Закон України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” і деякі інші законодавчі акти України” зупинено на 2005 рік дію підпункту „г” пункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами і державними цільовими фондами”. Дію підпункту „г” пункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 вказаного Закону також припинено на 2006 рік підпунктом 6 статті 77 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік”. Також дію підпункту „г” пункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України №2181-ІІІ зупинено на 2007 рік згідно із Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань оподаткування” N398-V від 30.11.2006 року.

Таким чином норму Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, якою передбачено списання податкового боргу, який виник внаслідок форс-мажорних обставин, у період з 2005 року по 2007 рік включно було зупинено.

Господарський суд першої інстанції при прийнятті ухвали про зупинення провадження у справі виходив з того, що розгляд справи по суті здійснити неможливо до того часу коли дію підпункту „г” пункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами і державними цільовими фондами” буде продовжено.

Проте, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника податкової інспекції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв’язку з наступним.

Господарський суд першої інстанції в ухвалі, що оскаржується, послався на пункт 4 частини 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до вимог якого суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

При цьому судом першої інстанції встановлено термін, до якого провадження у справі буде зупинено, а саме до поновлення дії підпункту „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Проте, судова колегія звертає увагу, що такий інститут процесуального права як зупинення провадження у справі застосовується судами лише у випадках, коли неможливо розглянути спір по суті за наявності певних обставин, які перешкоджають розгляду спору. А зупинення дії норми підпункту „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” на період 2005-2007 років такою обставиною бути не може, оскільки законодавцем чітко встановлено, що зазначена норма у цей період застосовуватись не може.

Таким чином, зупинення провадження у справі з підстав, викладених в ухвалі господарського суду першої інстанції, не доцільно, оскільки вирішенню спору по суті ніщо не перешкоджає.

Більш того у разі поновлення дії норми підпункту „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” правовідносини, які виникли до поновлення, регулюються нормами, що існували на той час, тобто коли дію цієї норми було зупинено, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 3 червня 2008 року N309-VI виключено підпункт „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а зазначена обставина робить неможливим поновлення провадження у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Що стосується вимог апеляційної скарги, то судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим, відповідач у пункті 2 просить скасувати постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.02.2008 року у справі №2-29/16375-2007А за позовом фермерського господарства "Веста" до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим про зобов’язання списати безнадійний податковий борг, відмовивши позивачу у задоволенні позову.

Проте, як було зазначено вище господарським судом першої інстанції було прийнято ухвалу від 29.02.2008 року у справі №2-29/16375-2007А про зупинення провадження у справі, заперечення на яку викладені у мотивувальній частині скарги.

А відповідно до вимог статті 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін; змінити ухвалу суду; скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи; скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати ухвалу суду нечинною і закрити провадження у справі; скасувати ухвалу суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Тобто повноваження щодо вирішення спору по суті судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду Кодексом адміністративного судочинства України не передбачені, оскільки спір по суті не вирішено судом першої інстанції.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не відповідають дійсності та суперечать нормам процесуального права, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 199, пунктом 3 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 29 лютого 2008 року у справі № 2-29/16375-2007А скасувати.

3. Справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          І.В. Черткова

Ю.М. Гоголь