ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"23" квітня 2008 р.

Справа № 16/116

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді КоротченкоЛ.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 16/116

за позовом: прокурора Олександрівського району в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі, смт. Олександрівка Кіровоградської області

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Олександрівське ремонтно-транспортне підприємство", смт. Олександрівка Кіровоградської області

про стягнення 20 916,11 грн.,

за участю:

секретаря судового засідання Котенко В.О.,

та представників сторін:

від прокурора - участі не брали;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

Час прийняття постанови: 14 год. 55 хв.

Прокурор Олександрівського району в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Олександрівське ремонтно-транспортне підприємство" заборгованості в сумі 20 916,11 грн., з яких 19 066,71 грн. - заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та 1 849,40 грн. - заборгованість по виплаті та доставці пенсій призначених на пільгових умовах.

23 квітня 2008 року позивач подав до господарського суду клопотання про розгляд справи без участі представника управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі.

Протокольною ухвалою від 23.04.08 р. клопотання позивача господарський суд задовольнив.

Відповідач у поданому відзиві заборгованість до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі в сумі 20 916,11 грн., з яких 19 066,71 грн. - заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та 1 849,40 грн. - заборгованість по виплаті та доставці пенсій призначених на пільгових умовах, визнав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні участі не брав, однак про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 2923812 (а.с. 33).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які не прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01 р. № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Відповідно до п. 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.02 р. за № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.02 р. за № 442/6730 управління (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі є органом Фонду, підвідомчим головному управлінню Фонду в Кіровоградській області, що разом утворюють систему органів Фонду, яке здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Згідно п. 6 ч. 2.2 Положення управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-господарської діяльності платників щодо правильності нарахування і сплати страхових внесків та цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п. 6 та п. 7 ч. 2.3 Положення Управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків; застосовувати фінансові санкції, передбачені законом.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 р. № 1058-IV (надалі - Закон) страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

До страхових внесків згідно статті 1 Закону, відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п. 2 ст. 20 Закону сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до статей 18, 19, 20 п.п. 1 п. 8 Розділу 15 Закону страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за визначеною ставкою відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (до 31.03.2005р. - 32%, з 31.03.2005 р. - 32,3%, з 01.01.2006 р. - 31,8%) від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об'єкті оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників за ставкою 1-2 % від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з пунктом 6 та 12 ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовий період дорівнює 1 календарному місяцю. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.

Відповідно до розділу 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" (далі - Інструкція), затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1, розробленої відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень вказаного вище закону, а саме - пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, яке діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме - 01.01.04 р., у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до вказаного закону.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік згідно Інструкції визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів ПФУ. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" спори, що виникають із правовідносин даного Закону вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відкрите акціонерне товариство "Олександрівське ремонтно-транспортне підприємство" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Олександрівському районі.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду в Олександрівському районі становить 20 916,11 грн., з яких 19 066,71 грн. - заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та 1 849,40 грн. - заборгованість по виплаті та доставці пенсій призначених на пільгових умовах.

На день звернення до суду відповідач заборгованість в сумі 20 916,11 грн. не сплатив, в зв'язку з чим прокурор Олександрівського району в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі звернувся до господарського суду Кіровоградської області з даною позовною заявою.

Відповідач у поданому відзиві адміністративний позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; якщо визнання позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи; судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухваляється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи те, що визнання відповідачем адміністративного позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, господарський суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем адміністративного позову та задовольнити позов повністю.

Керуючись ст. 71, п. 4 ст. 94, ст. 112, ч. 2 ст. 128, ст. 136, ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. ст. 254, 258, п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Олександрівське ремонтно-транспортне підприємство" (Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Олександрівка, вул. Радянська, 16, , р/р в Олександрівській філії ВАТ "Державний ощадний банк" № 3327 МФО 323817) на користь управління Пенсійного фонду України Олександрівському районі (27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 82, МФО 323538, код 20650154 р/р 2560512 в ОД АППБ "Аваль" в м. Кіровограді) заборгованість в сумі 20 916,11 грн.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Л. С. Коротченко