ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 10/33/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Дерепи В.І. - головуючого (доповідача), Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

за участю представників сторін: позивача –

відповідача –

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Дніпротранс" на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 24 липня 2008 року у справі за позовом ВАТ "Автотранспортне підприємство 12364" до Приватного підприємства "Дніпротранс" про визнання недійсним договору оренди,

встановив:

У грудні 2007 року позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди автобуса.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18 березня 2008 року (суддя Алейникова Т.Г.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 24 липня 2008 року рішення суду залишене без змін.

У касаційній скарзі приватне підприємство "Дніпротранс" просить скасувати вказану постанову суду, посилаючись на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 серпня 2005 року між сторонами у справі був укладений договір оренди автобуса, згідно умов якого позивач передає, а відповідач приймає за плату в користування пасажирський автобус марки БАЗ А079, реєстраційний №АР 8973 АЕ, 2005 року випуску, зі строком оренди до 1 серпня 2015 року.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 укладеного договору, орендна плата сплачується щомісячно в повному обсязі готівкою в розмірі 100 грн. Загальна сума орендної плати протягом дії цього договору становить 12000 грн.

Пунктом 6.2 вказаного договору оренди, на орендодавця покладений обов’язок застрахувати автобус, який передається в оренду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.180 зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.284 Господарського кодексу України, істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Крім того, статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначені істотні умови договору оренди.

При вирішенні спору апеляційний господарський суд всебічно дослідив надані сторонами докази і дійшов вірного висновку про те, що при укладенні спірного договору оренди сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме: при зазначені вартості майна та визначені розміру орендної плати не враховано її індексації; не узгоджений порядок використання амортизаційних відрахувань; не передбачено відповідальності за порушення умов договору оренди, відповідно до вимог закону. Також, в договорі відсутня умова про обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до ч.8 ст.181 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зробив вірний висновок про те, що спірний договір оренди є неукладеним.

Враховуючи, що недійсною може бути визнана тільки укладена угода, така, щодо якої сторонами в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов, апеляційний господарський суд обгрунтовано відмовив в задоволенні позову з цих підстав.

Касаційною інстанцією перевірені обставини справи і їх відповідність викладеним судом нормам матеріального права.

Наведені висновки апеляційного господарського суду відповідають матеріалам справи та діючому законодавству.

Доводи касаційної скарги про необґрунтованість оскаржуваної постанови помилкові і не відповідають матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 24 липня 2008 року залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства "Дніпротранс" – без задоволення.

Головуючий, суддя В. Дерепа

Судді Б.Грек

Л.Стратієнко