ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2008 року                                                            Справа № 9/127пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

Суддів:                                        Бойченка К.І.

Семендяєвої І.В.

За участю секретаря

судового засідання: Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача: Грекова Г.В., довіреність №б/н від 01.02.08,

представник за довіреністю;

від першого відповідача: Снегірьов М.А., довіреністю №03/5-157

від 27.05.08, заступник начальника

юридичного відділу;

від другого відповідача: Гамза О.П., наказ №15 від 30.05.08, директор;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:                    Державного підприємства „Луганськвугілля”,

м.Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від 09 вересня 2008 року (підписано 11.09.08)

у справі                                        №9/127пд (суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом:                                        Закритого акціонерного товариства

Горнозбагачувальна фабрика „Краснолуцька”,

м.Красний Луч Луганської області

до першого відповідача: Державного підприємства „Луганськвугілля”,

м.Луганськ

до другого відповідача: Дочірнього підприємства

„Донбаснафтопродукт” Товариства з обмеженою

відповідальністю „Донбаснафтопродукт”,

м.Луганськ

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство Горнозбагачувальна фабрика „Краснолуцька” звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до відповідачів –Державного підприємства „Луганськвугілля” та Дочірнього підприємства „Донбаснафтопродукт” ТОВ „Донбаснафтопродукт” про визнання договору-цесії №7уст (відступлення права вимоги) від 02.07.08 недійсним.

Рішенням господарського суду Луганської області від 09 вересня 2008 року у справі №9/127пд (суддя Ворожцов А.Г.) позов задоволено.

Визнано договір цесії №7уст (відступлення права вимоги) від 02.07.08, укладений між першим відповідачем ДП "Луганськвугілля" та другим відповідачем ДП "Донбаснафтопродукт", недійсним.

Стягнуто з ДП "Луганськвугілля" на користь ЗАТ ГЗФ "Краснолуцька" державне мито у розмірі 85 грн. 00 коп. та інформаційно-технічні витрати –118 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано тим наступним.

З посиланням на ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.16, ч.1 ст.516 ЦК України, ч.7 ст.179 ГК України місцевим господарським судом зазначено, що 07 липня 2008 року Закрите акціонерне товариство Горнозбагачувальна фабрика „Краснолуцька” отримало від Державного підприємства „Луганськвугілля” повідомлення №03/1-216 від 02.07.08 про відступлення на користь Дочірнього підприємства „Донбаснафтопродукт” ТОВ „Донбаснафтопродукт” права вимоги відвантаження продуктів збагачення, що на думку першого відповідача виникло на підставі договорів збагачення №62 від 09.06.05, №28 від 29.07.05, №16 від 21.06.05 та №11П від 10.03.06, укладених між позивачем та першим відповідачем.

Підставою відступлення права вимоги перший відповідач посилався та надав копію договору цесії №7 від 02 липня 2008 року, який був укладений між відповідачами.

Щодо вищезазначених договорів на здійснення послуг зі збагачення вугілля, то відповідно до їх пункту 9.3 жодна із сторін не вправі без письмового погодження іншої сторони передавати свої права та обов'язки за договором третім особам.

Місцевим господарським судом, з посиланням на ч.1 ст.516 ЦК України, зроблено висновок, що перший відповідач, укладаючи спірний договір цесії, мав звернутись до позивача за письмовим погодженням, чого не здійснив.

Не погодившись з рішенням господарського суду Луганської області від 09 вересня 2008 року у справі №9/127пд Державне підприємство „Луганськвугілля” звернулось з апеляційною скаргою №03/8-347 від 19.09.08, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 09.09.08 у справі №9/127пд та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заявником зазначено, що господарським судом Луганської області при розгляді даної справи не прийняті до уваги доводи та пояснення сторін, не дано юридичної оцінки доказам, які надані відповідачами у справі.

Заявником вказано, що Державне підприємство „Луганськвугілля” не є стороною у договорах про надання послуг ЗАТ ГФ „Краснолуцька”. Отже, саме з цього приводу у договорі-цесії вказано право вимоги, яке витікає з договорів №16 від 21.06.05, №11П від 10.03.06, №62 від 09.06.05, №28 від 29.07.05, а не право вимоги по договорах.

Відзивом на апеляційну скаргу №б/н від 14.10.08 Закрите акціонерне товариство Горнозбагачувальна фабрика „Краснолуцька” просить рішення господарського суду Луганської області від 09.09.08 у справі №9/127пд залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2008 року у справі №9/127пд для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства „Луганськвугілля” на рішення господарського суду Луганської області 09 вересня 2008 року у справі №9/127пд призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. –судді –головуючого, суддів – Бойченка К.І., Семендяєвої І.В.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Згідно ст.99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства „Луганськвугілля” слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 09 вересня 2008 року у справі №9/127пд слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинне виконуватись належним чином, відповідно до умов договору і вимог даного кодексу.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.08 між Державним підприємством „Луганськвугілля” та Дочірнім підприємством „Донбаснафтопродукт” Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаснафтопродукт” укладено договір –цесію №7уст (відступлення права вимоги), за умовами п.1.3 якого відповідно до п.1 частини 1 статті 512 ЦК України первинний кредитор уступає, а новий кредитор приймає право вимоги відвантаження продуктів збагачення –вугілля –марки Т 0-100 з ЗАТ ГФ „Краснолуцька” на загальну суму 406142 грн. 04 коп. у кількості 912, 945 тн. (за цінами на момент підписання цього договору –444,87 грн./тн. вугілля марки Т 0-100 з урахуванням ПДВ), яка виникла за договорами: №62 від 09.06.05, №28 від 29.07.05, №16 від 21.06.05, №11П від 10.03.06, укладеними між первинним кредитором та ЗАТ ГФ „Краснолуцька”, а також за рішенням господарського суду Луганської області від 28.02.07 у справі №2/450.

Згідно п.1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

07 липня 2008 року Закрите акціонерне товариство ГФ „Краснолуцька” отримало від Державного підприємства „Луганськвугілля” повідомлення №03/1-216 від 02.07.08 про відступлення на користь ДП „Донбаснафтопродукт” ТОВ „Донбаснафтопродукт” права вимоги відвантаження продуктів збагачення, що виникло на підставі договорів збагачення №62 від 09.06.05, №28 від 29.07.05, №16 від 21.06.05 та №11П від 10.03.06, укладених між позивачем та першим відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктами 9.3 зазначених договорів про надання послуг №62 від 09.06.05, №28 від 29.07.05, №16 від 21.06.05 та №11П від 10.03.06 передбачено, що жодна із сторін не вправі без письмового погодження іншої сторони передавати свої права та обов'язки за договором третім особам.

Матеріали справи свідчать, що Державне підприємство „Луганськвугілля” не зверталось за згодою до Закритого акціонерного товариства Горнозбагачувальна фабрика „Краснолуцька” на відступлення права вимоги на користь Дочірнього підприємства „Донбаснафтопродукт” Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаснафтопродукт” та таку згоду не отримувало.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Місцевим господарським судом вірно вказано, що оскільки умовами договорів №62 від 09.06.05, №28 від 29.07.05, №16 від 21.06.05 та №11П від 10.03.06 було встановлено інше, перший відповідач, укладаючи спірний договір цесії, мав звернутись до позивача за письмовим погодженням, чого не здійснив.

За таких обставин, господарським судом Луганської області вірно позов задоволено повністю.

Доводи скаржника щодо стягнення судових витрат необґрунтовані, оскільки місцевим господарським судом вірно зазначені підстави стягнення через неправомірні дії першого відповідача з укладання спірного договору виник спір, а другий відповідач міг дізнатися про порушення закону лише після підписання цього договору.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин, відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги –Державне підприємство „Луганськвугілля”.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства „Луганськвугілля” на рішення господарського суду Луганської області від 09 вересня 2008 року у справі №9/127пд залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 09 вересня 2008 року у справі №9/127пд залишити без змін.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      К.І.Бойченко

Суддя                                                                      І.В.Семендяєва

Надруковано 6 примірників:

1.          до справи

2.          до наряду

3.          позивачу

4.          першому відповідачу

5.          другому відповідачу

6.          господарському суду Луганської області

Внесено 21.10.08