ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 34/85

07.05.08

За позовом

Головного Київського міського управління у справах захисту прав споживачів

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Сервіс»

про

стягнення 1 643,10 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від заявника –

не з’явився;

від відповідача –

Рогач В.К. (довіреність б/н від 24.04.2007).

СУТЬ СПОРУ:

Головне Київське міське управління у справах захисту прав споживачів (далі –Позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Сервіс»(далі –Відповідач) про стягнення 1 643,10 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач порушив вимоги пункту 4 статті 8 Закону України «Про рекламу», а тому відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про рекламу»повинен сплатити штрафні санкції у розмірі 1 643,10 грн.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення мотивував тим, що він не порушував вимоги пункту 4 статті 8 Закону України «Про рекламу», а тому у Позивача не було підстав для накладення на Відповідача штрафних санкцій.

Розгляд заяви відкладався.

У судових засіданнях 09.04.2008, 16.04.2008 оголошувались перерви до 16.04.2008, 07.05.2008, відповідно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб’єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України, згідно з яким це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів»захист прав споживачів здійснюють спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи і установи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про рекламу»контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів.

Частиною 1 пункту 1 Положення про Держспоживстандарт України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2003 № 225/2003 визначено, що Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики (далі –Держспоживстандарт України) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Держспоживстандарт України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, стандартизації, метрології, підтвердження відповідності (частина 2 пункту 1 Положення про Держспоживстандарт України).

Відповідно до частини 1 пункту 1 Положення про територіальні органи Держспоживстандарта України, затвердженого наказом Держспоживстандарта України № 217 від 12.09.2007, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2007 за № 1219/14486 територіальними органами Держспоживстандарта України є управління у Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (далі –Територіальні органи), які підпорядковуються Держспоживстандарту України.

Згідно з частиною 2 пункту 1 Положення про територіальні органи Держспоживстандарта України Територіальні органи Держспоживстандарту України забезпечують реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів на території відповідного регіону.

Частиною 3 пункту 1 Положення про територіальні органи Держспоживстандарта України Територіальні органи входять до системи органів Держспоживстандарту України і в межах своїх повноважень здійснюють державний захист прав споживачів.

Відповідно до пункту 5 Положення про територіальні органи Держспоживстандарта України Територіальні органи мають право накладати стягнення на суб’єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, на підставі статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 27 Закону України «Про рекламу», статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення»; подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів; вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

З наведеного випливає, що Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій за порушення вимог чинного законодавства про рекламу, діяв як орган державної влади і, відповідно як суб’єкт владних повноважень.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів»спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 4 статті 27 Закону України «Про рекламу»спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за поданням органів державної влади, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами; з розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Отже, згідно пункту 4 частини 1 статті 17 КАС України спори за зверненням Позивача про стягнення зазначених санкцій підвідомчі адміністративним судам.

Відповідно до пункту 1 статті 80 Господарсько процесуального кодексу України (далі – ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Виходячи з викладеного та керуючись пунктом 1 статті 80, статтею 86 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Суддя

Сташків Р.Б.