РІШЕННЯ

"23" червня 2008 р.

Справа № 9/46-1180

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь Агро" вул. Миру, 3,смт.Чемерівці, Хмельницька область,31600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борщів-цукор" вул. В. Великого, 1, м.Борщів,Тернопільська область,48700

За участі представників:

позивача: Подлуцький Б.С., доручення № 3 від 11.04.2008 р.

відповідача: не з’явився.

роз’яснивши у розпочатому судовому засіданні представнику позивача права та обов’язки учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22, 29 ГПК України,

Встановив:

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю “Оболонь Агро”, смт. Чемерівці, Хмельницька область, звернувся 25.03.2008 р. (вх. № 1098) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача , Товариства з обмеженою відповідальністю “Борщів-цукор”, м. Борщів, Тернопільська область, про стягнення 180 358,66 грн. вартості неотриманого цукру, 36 461,95 грн. вартості неотриманого жому, 29 074,50 грн. вартості неотриманої меляси та 12 294,75 грн. пені, посилаючись на таке:

08 жовтня 2007 р. між ТзОВ “Борщів-цукор" (надалі- Завод) та ТзОВ “Оболонь Агро”(надалі Господарство) укладено договір за № 5 на технічну переробку цукрових буряків урожаю, у відповідності до якого Завод надає Господарству послуги по переробці цукрових буряків на умовах, зазначених у цьому договорі (пункт 1).

На підставі п. 2.1 вказаної угоди Господарство до 31 вересня 2007 р зобов’язалося виростити та доставити на при заводський буряко-приймальний пункт Заводу цукрові буряки в кількості 3 000, 00 тонн, що відповідають вимогам діючого стандарту ДСТУ 4327-2004 “Цукрові буряки для промислової переробки. Вимоги при заготівлях”.

Як визначено п. п. 4.1, 4.2 договору , в оплату за переробку цукрових буряків Господарство зобов’язалось передати Заводу у власність 40% буряків у заліковій вазі. Вироблені з решти 60% кількості перероблених цукрових буряків, за виключенням втрат цукрових буряків при зберіганні на бурякопункті, які складають 3,5%, цукор, меляса і жом ставали власністю Господарства .

На виконання умов вказаної угоди, згідно накладних (копії яких містяться в матеріалах справи) Позивач передав, а Відповідач прийняв цукрові буряки у кількості 2 277,695 тонн. на переробку.

За твердженням Позивача, він виконав взяті на себе зобов’язання по оплаті за переробку цукрових буряків, сплативши Відповідачу 40% буряків у заліковій вазі, а саме 879,190 т., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000220 та довіреністю № 820563 від 25.12.2007 р.

Між тим, Товариство з обмеженою відповідальністю “Борщів-цукор” порушило зобов'язання за договором, адже поставило Відповідачу після переробки лише 45,408 тонн цукру.

Станом на 25.03.2008 р., день звернення з позовом до суду, Відповідач недопоставив ТзОВ “Оболонь Агро” 64, 784 тон цукру на суму 180358,66 грн., 55,38 тон меляси на суму 29 074,50 грн., 1 041,77 тон жому на суму 36 461,95 грн.

За неналежне виконання зобов'язання за договором на підставі п. 6.2 договору Позивач нарахував Заводу , 12 294,75 грн. пені в розмірі 5% від недопоставленої продукції.

Ухвалою від 26.03.2008 р. порушено провадження та призначено розгляд справи на 10:40 год. 14 квітня 2008 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв’язку із необхідністю витребування додаткових доказів, що мають значення для розгляду справи.

08.05.2008 р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому Завод повідомив суд про те, що 30.04.2008 р. укладено мирову угоду між ТОВ "Борщів-цукор" та ТОВ "Оболонь-Агро", згідно якої зобов'язання по передачі боржником 41,650 тон цукру виконано, відтак просить суд відмовити у задоволенні стягнення заборгованості по розрахунках цукром та затвердити мирову угоду в частині інших зобов'язань відповідно до умов мирової угоди. Водночас просить суд розглядати спір без участі його повноважного представника.

У судовому засіданні 16.05.2008 р. представник Позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, оскільки Відповідач 30.04.2008 р. повернув частину заборгованого цукру у кількості 41,650 т. згідно накладних № 1735, 1736, 1738. , але щодо затвердження мирової угоди заперечив на тій підставі, що для її укладення Завод вчиняв тиск на представників Господарства.

У ході судового розгляду справи Позивач неодноразово звертався до суду із клопотаннями про зменшення розміру позовних вимог, в результаті чого в останній редакції його матеріально-правові вимоги складаються з вимог про стягнення з Заводу вартості недоотриманого цукру у кількості 15,118 т. по ціні 3 300 грн. за 1 тонну, що складає 49 889,40 грн., вартості недоотриманого жому у кількості 1041,77 тонн по ціні 35,00 грн. за 1 тонну, що складає 36 461,95 грн. та вартості недоотриманої меляси у кількості 55,38 тонн по ціні 525 грн. за 1 тонну, що складає 29 074,50 грн. Заявлено також про відмову від стягнення з Відповідача 6 950,55 грн. пені.

У судовому засіданні 23.06.2008 р. представник Позивача підтримав позовні вимоги, представник Відповідача не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Предметом позову є стягнення з Відповідача вартості недоотриманого продукції : цукру у кількості 15,118 т. по ціні 3 300 грн. за 1 тонну, що складає 49 889,40 грн., вартості недоотриманого жому в кількості 1041,77 тонн по ціні 35,00 грн. за 1 тонну, що складає 36 461,95 грн. та вартості недоотриманої меляси у кількості 55,38 тонн по ціні 525 грн. за 1 тонну, що складає 29 074,50 грн. за договором на технічну переробку цукрових буряків урожаю 2007 р. № 5 від 08 жовтня 2007 р.

Спір виник внаслідок неналежного виконання Заводом зобов’язань щодо відпуску ТзОВ “Оболонь Агро” готової продукції у терміни, зазначені у пунктах договорі від 08.10.2007 р. після переробки.

Так на виконання умов договору на технічну переробку цукрових буряків від 08.10.007 р. № 5 згідно накладних Позивач передав, а Відповідач прийняв цукрові буряки у кількості 2 277,695 тонн

Обидві сторони не заперечують, що цукристість переданих Господарством на переробку цукрових буряків є нижчою , ніж це передбачено ДСТУ 4327-2004, і складає 12,42%.

Відповідно до умов договору ( пункт 4.4 ) Завод при доставці Господарством на бурякоприймальний пункт некондиційних буряків повинен був застосовувати знижку у розмірі 20% від доставленого обсягу з залікової маси буряків тієї транспортної одиниці, в якій вони містяться.

Натомість, як видно із письмових заперечень на позов, Завод утримує двадцятивідсоткову знижку від залікової ваги буряку , отриманого після його переробки, із чим справедливо не погоджується Господарство, адже у такому разі Завод додатково і неправомірно за рахунок Господарства збагачується на вартість 455,539 тон цукрових буряків.

Умови договору у пункті 4.4. договору знаходяться у логічному зв’язку із іншими умовами договору , зокрема, пунктом 3.4. договору, де визначені зобов’язання Заводу по переробці всієї кількості доставлених цукрових буряків за виключенням їх втрат при зберіганні на бурякоприймальному пункті, а також пунктів 4.1 та 4.2. договору, за якими в оплату за переробку цукрових буряків Господарство зобов’язувалося передати Заводу у власність 40% буряків у заліковій вазі, а вироблені із решти 60 % кількості перероблених цукрових буряків, за виключенням втрат при зберіганні, цукор, мелясу та жом передати Господарству, як власнику цієї продукції .

Господарство попередньо оплатило послуги Заводу з переробки цукрового буряку , передавши Заводу 40% буряків у заліковій вазі, а саме 879,190 т , що підтверджується видатковою накладною № РН-0000220 та довіреністю № 820563 від 25.12.2007 р., натомість повинно було отримати , за виключенням втрат при зберіганні на бурякозбиральному пункті , та з урахуванням коефіцієнту цукристості, цукор, мелясу та жом , які вироблені з 1318,706 тон цукрових буряків.

Між тим, згідно з накладними №№ 2248 та 2249 від 25.11.2007 р. Завод передав Господарству 45,408 тон цукру, за накладними №№ 1735 , 1736, 1738 від 30 квітня 2008 р. передано цукру у кількості 41,650 тон, а 20 травня 2008 р. на підставі видаткової накладної № РН-001036/1760 передано 7,147 тон цукру.

Таким чином, загальний обсяг цукру, який Завод передав Господарству станом на день прийняття судом рішення складає 94 , 205 тон .

Судом встановлено , що спору між сторонами з приводу рівня цукристості буряку між Заводом та Господарством не виникало, і обидві сторони погоджуються із тим, що його рівень визначено вірно у розмірі 12,42%. Не виникло у сторін спору з приводу розрахунків коефіцієнту визначення цукру, меляси та жому.

При таких обставинах справи , з 1318,706 тон цукрових буряків Господарство мало отримати 11,10 тон цукру, 55,38 тон меляси та 1041,77 тон –жому.

Станом на день прийняття судом рішення, Позивач отримав від Заводу лише 94 , 205 тон цукру, а меляса та жом не були відвантажені представникам Господарства , не зважаючи на те, що як підтверджується подорожніми листами вантажного автомобіля за №№ 891,941,949, 1004 та 1341 , Господарство впродовж жовтня –грудня 2007 р. вживало заходів , спрямованих на виконання зобов’язань по отриманню основної та допоміжної продукції згідно пункту 4.8. договору за місцем виготовлення продукції.

Відповідач є суб’єктом підприємницької діяльності, а тому, в силу приписів частини 1 статті 218 Господарського кодексу України , несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Завод не довів наявність обставин, визначених законом , які звільняються її від господарсько-правової відповідальності. Відповідно до статті 614 ЦК України та ст. 224 ГК України , правовим наслідок порушення зобов’язання є відшкодування збитків, під якими розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (частина 3 статті 623 ЦК України).

З наявних у справі матеріалів випливає, що Відповідач не довів і не спростував доводів позову про невиконання ним договору ,а тому позовні вимоги про стягнення вартості недоотриманої продукції (збитки) за ринковими цінами , в силу приписів ч. 3 ст. 623 ЦК України підлягають до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів, що підтверджують виконання Відповідачем зобов’язань за договором на технічну переробку цукрових буряків та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора на момент розгляду спору судом, Відповідачем суду не подано, тому з огляду на довідки Подільської спеціалізованої аграрної біржі та Управління агропромислового розвитку Чемеревської райдержадміністрації , правомірними є вимоги щодо стягнення з Відповідача збитків у розмірі : вартості недопоставленого цукру у кількості 15,118 тон за ціною 3300 грн. за 1 тонну , що становить 49 889,40 грн., вартості недопоставленого жому на суму 36 461,95 грн. ( 1041,77 т за ціною 35 грн. за 1 тонн ) та вартості недопоставленої меляси на суму 29 074,50 грн. ( 55,38 тонн за ціною 525 грн за 1 тонну)

В частині стягнення 130 469,26 грн. на відшкодування вартості недопоставленого цукру та 6 950,55 грн. пені провадження в справі слід припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються частково

Судові витрати згідно ст. 48 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні 23.06.2008 р. за згодою представника Позивача було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України .

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527, ч. 1 ст. 901, ст. 903, ч. 1 ст. 906 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити частково .

2.          Стягнути 115 425,85 грн. на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору , та 1 262,89 грн. судових витрат із Товариства з обмеженою відповідальністю “Борщів-цукор” (вул. В. Великого, 1, м. Борщів, Тернопільська область, р/р № 1518 в ВАТ “Укрексімбанк”, м. Тернопіль, МФО 338879, ід. код 31877790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оболонь Агро” (вул. Миру, 3, смт. Чемерівці, Хмельницька область, р/р 01231338 філія від “Промінвестбанку” в м Кам’янець-Подільський, Хмельницької області, МФО 315416, ід. код 34222628).

3.          В частині стягнення 130 469,26 грн. на відшкодування збитків та 6 950,55 грн. пені провадження в справі припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “07” липня 2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна