ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

”27” травня 2008 року
справа № 11/149 02.06.08

Позивач:
Фізична особа -підприємець ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Відповідач:
Відкрите акціонерне товариство „Ічнянський молочно-консервний комбінат”

16700,
м. Ічня, вул. Вишнева, 4

Про
стягнення 7245,25 грн. пені

Суддя  Ю.М.Бобров

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від
Позивача: ОСОБА_1. -особисто, паспорт НОМЕР_1 Ніжинським МВ УМВС 19.04.96 р.

Від
Відповідача: Сітало Т.В. -дов. від 08.05.08 р. б/н.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем -фізичною особою ОСОБА_1 м.
Ніжин подано позов до Відкритого акціонерного товариства „Ічнянський молочно
-консервний комбінат” м. Ічня про стягнення з відповідача на користь позивача
7245,25 грн. пені.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві.

У позовній заяві позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивачем були виконані відповідачу роботи по ремонту
вагів ВТ-600 на загальну суму 397,00 грн., але відповідач у строки, передбачені
сторонами в акті виконаних робіт, своєчасно не розрахувався за виконану
позивачем роботу. У відповідності до умов, зазначених в акті виконаних робіт,
відповідач повинен сплатити за кожен прострочений день пеню у розмірі 5% від
суми виконаних робіт.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню у сумі 7245,25 грн. за 365 днів прострочки та стягнути з
відповідача сплачене держмито та витрати на інформаційно -технічне
забезпечення.

Відповідач у письмових запереченнях
проти позову з позовом не погоджується.

У письмових запереченнях відповідач
посилається, зокрема, на те, що після повірки вагів ВТ -600 ОСОБА_1. в органах
Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої
політики, ВАТ „Ічнянський молочно -консервний комбінат” необхідно було видати
Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, але такого
Свідоцтва не видавалося. Не видавалося і Акта виконаних робіт про виконання
перевірки вагів та розрахунку за надану послугу.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та представника
відповідача, суд встановив наступне.

ОСОБА_1. зареєстровано як фізичну
особу - підприємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України (ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається із наданої позивачем
копії акта виконаних робіт від 31.03.07р., ВАТ „Ічнянський молочно -консервний
комбінат” („Замовником”), згідно рахунку № 8 від 28.03.07 р., прийнята від
приватного підприємця ОСОБА_1. („Виконавця”) виконана їм робота (капремонт
товарних вагів ВТ -600, вістіровка вагів, здача вагів представнику
Держстандарта) на загальну суму 397,00 грн.

Пунктом 2 цього акта виконаних робіт
передбачено, що після здачі вагів в експлуатацію „Замовник” на протязі 10 -ти
днів повинен повністю розрахуватись з „Виконавцем”. В разі невиконання даної
умови починаючи з 11 дня „Замовнику” нараховується пеня 5% від суми зазначеної
в акті, тобто 19,85 грн. за кожний прострочений день.

Акт виконаних робіт підписаний
сторонами та скріплений печатками.

Фактично відповідач перерахував
позивачу вартість виконаних позивачем робіт у сумі 397,00 грн. платіжним
дорученням № 4824 від 30.04.08 р., що підтверджено у судовому засіданні
представником відповідача.

Суд вважає, що акт виконаних робіт
від 31.03.07 р. та сплата відповідачем їх вартості є достатніми доказами
вчинення сторонами правочину (укладення договірних відносин).

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання, відповідно до
ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися, в т.ч. неустойкою.

Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Стягнення неустойки в примусовому
судовому порядку може здійснюватись в скорочений термін, що випливає із ст. 258
ЦК України, якою встановлена позовна давність відносно стягнення неустойки в
один рік.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за період з 11.04.07 р. по 11.04.08 р.

Як вказувалося вище, сторони
домовилися, що в разі непроведення протягом 10 днів після здачі вагів в
експлуатацію повного розрахунку, відповідачу, починаючи з 11 дня, нараховується
пеня 5% від 397,00 грн., тобто 19,85 грн. за кожний прострочений день.

Позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 7245,25 грн. (19,85 грн. *365 днів прострочки).

Щодо заявленого до стягнення розміру
пені, то суд звертає увагу позивача на наступне.

Договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне
виконання  грошових  зобов'язань" від 22.11.96 р. № 543/96-ВР
(далі -Закон № 543),  згідно  з
пунктами 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється
за   згодою сторони, обчислюється від
суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не
визначався розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір, який
встановлений законом як граничний (якщо він встановлений).

З огляду на викладене, враховуючи
встановлення Законом № 543 граничного розміру відповідальності за прострочення
платежу у вигляді пені  (розмір якої не
може перевищувати подвійної облікової ставки Національного  банку України,  що
діяла  у  період,
за  який  сплачується пеня), за прострочку  платежу може бути стягнута лише сума
неустойки, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової
ставки Національного банку України.

Отже, розмір пені за період з
11.04.07 р. по 11.04.08 р., тобто період прострочення відповідачем сплати
основного зобов'язання в сумі 397,00 грн., розрахований відповідно до умов
Закону № 543, складає 68,61 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, то, відповідно до
вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового розгляду.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного
вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії (ст. 36 ГПК України).

Суд вважає, що надані позивачем письмові
докази (належним чином засвідчені копії акта виконаних робіт від 31.03.07 р.,
рахунку -фактури № 8 від 28.03.07 р. та свідоцтва про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки № 874 від 31.03.07 р.) доводять ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства „Ічнянський молочно -консервний комбінат” (16700, м. Ічня, вул.
Вишнева, 4, р/р 0001 в ВАТ -КБ „Надра” Чернігівське РУ, МФО 353627,
код 00381152) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р
НОМЕР_1в ОДВАТ „Райффайзен Банк Аваль” м.Чернігів, МФО 353348, код )
68,61 грн. пені, 0,97 грн. на відшкодування витрат по сплаті держмита та 1,12
грн. на відшкодування оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення
розгляду у судах.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 27.05.08 р., на
підставі ст. 85 ГПК України,  за згодою
позивача та представника відповідача, оголошено тільки вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення підписано 02.06.08 р.

Суддя
Ю.М.Бобров