ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Гордієвич А.О.

від відповідача: Волкова І.О.

від прокуратури: Громадський С.Д.

розглянувши касаційну скаргу Південної регіональної митниці та касаційну скаргу Головного управління Державного казначейства України в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р.

у справі № 15-6/413-06-10919 Господарського суду Одеської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим”

до Південної регіональної митниці

до Приморської митниці

до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області

за участю Прокуратури Одеської області

про стягнення 1274709,25 грн. матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Південної регіональної митниці, Приморської митниці та Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про стягнення з Одеської митниці 474709,25грн. матеріальної шкоди та 800000грн. моральної шкоди.

01.12.2006р. в судовому засіданні Товариство з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ заявою уточнило позовні вимоги та просить суд стягнути з Державного бюджету України 474709,25грн. матеріальної шкоди та 800000грн. моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2007р. Відповідача по справі –Одеську митницю змінено на її правонаступників - Південну регіональну митницю та Приморську митницю.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.04.2007р. (суддя О.А.Демешин) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Одеської області від 13.04.2007р., Товариство з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ подало апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. (судді: В.С.Балух, Т.Я.Гладишева, Я.Ф.Савицький) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ задоволено частково: рішення Господарського суду Одеської області від 13.04.2007р. скасовано, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України через Головного управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ 474709,25 грн. майнової шкоди, в решті позову відмовлено, стягнуто з Південної регіональної митниці та Приморської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ по 2373,50 грн. держмита та по 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р., Південна регіональна митниця подала касаційну скаргу.

Не погодившись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р., Приморська митниця подала касаційну скаргу.

Не погодившись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р., Головне управління Державного казначейства України в Одеській області подало касаційну скаргу.

Не погодившись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р., заступник прокурора Одеської області вніс касаційне подання.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2007р. касаційні скарги Південної регіональної митниці, Приморської митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області та касаційне подання заступника прокурора Одеської області задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 13.04.2007р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. у справі № 6/413-06-10919 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської.

За новим розглядом справи, якій присвоєно номер №15-6/413-06-10919, рішенням Господарського суду Одеської області від 20.11.2007р. (суддя В.С.Петров) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Одеської області від 20.11.2007р., Товариство з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ подало апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р. (судді: В.І.Картере, В.І.Жеков, В.Т.Пироговський) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим” задоволено частково: рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2007р. змінено, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим” 474709,25 грн. майнової шкоди, в решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Південна регіональна митниця подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р. в частині задоволених позовних вимог та залишити в силі рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2007р.. Свою вимогу Південна регіональна митниця мотивує тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Головне управління Державного казначейства України в Одеській області подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р. та направити справу на новий розгляд. Свою вимогу Південна регіональна митниця мотивує тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційні скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Південної регіональної митниці підлягає задоволенню, а касаційна скарга Головного управління Державного казначейства України в Одеській області підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено:

03.09.2003р. між ТОВ “Алеф-Виналь-Крим” та Devоns Тгаdіng S.А., Уругвай, було укладено контракт купівлі-продажу № 1 на постачання товару (спирту коньячного).

За вищезгаданим контрактом на адресу позивача надійшов товар –108304 літрів спирту коньячного вартістю 127072,68 доларів США в залізничних цистернах № 51240950 та № 51268100 об`ємом 54 577 та 53 727 літрів, відповідно, та 53 900 літрів спирту коньячного вартістю 85 701 доларів США в залізничній цистерні № 51265213.

02.12.2003р. Чорноморською регіональною митницею, правонаступником якої є відповідачі були складені протоколи про порушення позивачем митних правил.

Митне оформлення спирту коньячного у кількості 108304л було здійснено 14.07.2004р., а спирту коньячного у кількості 53900л було здійснено 07.08.2006р.

Позивач вважаючи, що йому вищезгаданими діями митних органів було нанесено майнову шкоду у розмірі 474709,25грн. у жовтні 2006р. звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення шкоди.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України митні органи - спеціально уповноважені органи виконавчої влади в галузі митної справи, на які відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено безпосереднє здійснення митної справи. Отже, відповідачі є спеціально уповноваженими органами державної влади в галузі митної справи.

Отже, із обставин, встановлених господарським судом попередніх інстанцій, випливає, що між позивачем та відповідачами виникли митні правовідносини, які є публічно-правовими.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст. 1166 ЦК України, згідно ч.ч. 1, 2, 4 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені ст. 1167 ЦК України, згідно ч. 1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Правила щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади встановлені ст. 1173 ЦК України, згідно якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином приписами даної правової норми встановлено, що державою підлягає до відшкодування шкода, яка завдана незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади.

Завдання адміністративного судочинства визначені ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин є завданням адміністративного судочинства.

Проте, місцевим господарським судом встановлено, що позивач не звертався за захистом свого порушеного права щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності відповідачів до адміністративного суду. Отже, дії відповідачів щодо відмови в митному оформленні та не пропуску на митну територію України спирту коньячного, що надійшов в адресу позивача, не було визнано незаконними.

За таких обставин, місцевий господарський суд, відповідно до приписів ст. 1166, ст. 1167, ст. 1173 ЦК України, дійшов правомірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову про відшкодування як маральної так і матеріальної шкоди.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 ГК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що господарським судам не підвідомчі спори, які виникають із публічно-правових відносин.

Підстави для скасування судового рішення встановлено ст. 111-10 ГПК України, згідно п. 6 ч. 2 якої порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 17 цього Кодексу.

Враховуючи, що апеляційним господарським судом порушено правила предметної підсудності, то прийнята даною судовою інстанцією постанова підлягає скасуванню в частині стягнення 474709,25грн. майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 6 ст. 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Державного казначейства України в Одеській області задовольнити частково.

Касаційну скаргу Південної регіональної митниці задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р. в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ 474709,25грн. майнової шкоди скасувати.

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2007р. залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим“ на користь Південної регіональної митниці державне мито у розмірі 2373,60грн. за розгляд скарги в касаційній інстанції.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ на виконання ч. 6 цієї постанови із зазначенням відповідного рахунку.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.