ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/53

25.06.08

За позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс - спецбуд"

про            стягнення 12535,76 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Мірошник Р.М. - представник по довіреності № 2620/4-3-06 від 14.03.08;

від відповідача: Дмітрієва В.С. - представник по довіреності № 115 від 11.06.08;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс - спецбуд" про стягнення збитків в розмірі 12 535,76 грн.

Ухвалою від 29.05.2008 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено 17.06.2008.

17.06.2008 в судовому засіданні відповідно до ст. 77 ГПК України було оголошено перерву на 25.06.2008.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо –транспортної пригоди відповідачем було завдано матеріальних збитків майну Товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі –Каштан»в розмірі 12 535,76 грн. Вказану суму сплачено позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Таксі – Каштан»в якості страхового відшкодування. Таким чином, позивач керуючись ст. 1191 ЦК України та Законом України «Про обов’язкове страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»просить суд стягнути з відповідача 12 535,76 грн. в порядку регресу.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 000, 00 грн. витрат на правову допомогу та покласти на відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення збитків заподіяну шкоду в розмірі 12 535,76 грн., заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 25.06.2008 за згодою представників сторін, згідно ст. 85 ГПК України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.2006 року на вулиці Артема в м. Києві сталося зіткнення автомобілів «ДЕУ»державний реєстраційний номер 047 - 03 КА, яким керував Мурашко О.А., який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Таксі –Каштан», та автомобіля «ГАЗ-2705»державний реєстраційний номер 596-07 КТ, яким керував Деледивко В.М.

Власником автомобіля автомобіля «ГАЗ-2705» державний реєстраційний номер 596-07 КТ є Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтіс - спецбуд" (відповідач), що підтверджується довідкою з УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 24.03.2008 № 10/3687.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва № 3-30137/2006 від 06.10.2006 року винним у вчиненні зазначеного ДТП визнано Деледивко В.М., який порушив вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Висновку спеціаліста № 1386 від 31.05.2006 експертного автотоварознавчого дослідження, матеріальний збиток, завданий власнику «ДЕУ»державний реєстраційний номер 047 - 03 КА в результаті його пошкодження при ДТП, складає 14 323, 75 грн.

Зазначена шкода відповідачем відшкодована не була, чинного полісу обов’язкового страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ні відповідач, ні Деледивко В.М. на момент ДТП не мали.

На підставі п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно –правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає п. 1.7 статті 1 вказаного Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.

Цивільно –правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі – Каштан»при експлуатації автомобіля «ДЕУ» державний реєстраційний номер 047 - 03 КА була застрахована за Полісом № ВА/0670690 від 04.07.2005.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таксі –Каштан»звернулося до позивача з відповідною заявою про відшкодування вищезначеної шкоди. Після чого, на підставі Наказу № 1148 від 21.12.2006 позивач сплатив ТОВ «Таксі –Каштан»страхове відшкодування у розмірі 12 535,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1044 від 22.12.2006.

24.01.2007 позивач звернувся листом № 432/3-2-05 до Деледивко В.М. з пропозицією добровільно компенсувати зазначені витрати.

Вказаний лист було залишено без задоволення.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків, у тому числі щодо відшкодування збитків (шкоди), є зобов’язання, які виникають внаслідок завдання шкоди.

Статтями 1166, 1187, 1192 ЦК України передбачено, що матеріальна шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки, Деледивко В.М. заподіяв шкоду на автомобілі, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Альтіс - спецбуд" під час виконання своїх трудових обов’язків (працює водієм), суб'єктом відповідальним за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки майну ТОВ «Таксі –Каштан» в результаті ДТП є відповідач.

Враховуючи причинний зв'язок між діями відповідача та завданими збитками в розмірі 12 535,76 грн., обов’язок по відшкодуванню збитків, в силу зазначених вище статей покладається на відповідача, а відтак з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 12 535,76 грн. (14 323, 75 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу –2 387, 29 грн. ПДВ + 599, 30 грн. вартість проведення експертного дослідження.

Зважаючи на встановлені вище обставини, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов‘язані з оплатою правової допомоги в розмірі 2 000,00 грн., обґрунтовуючи їх як судові витрати.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги на думку господарського суду не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Бізнес –Асістанс»було укладено контракт про надання правової допомоги № 2 (БА) від 27.02.2008.

В якості доказів оплати правової допомоги в розмірі 2 000,00 грн., позивачем надано суду платіжне доручення № 6941 від 04.03.2008., в графі одержувач вказано ТОВ «Юридична Компанія «Бізнес –Асістанс».

Слід зазначити, що у відповідності до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов‘язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов‘язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що оплата юридичних послуг була здійснена позивачем ТОВ «Юридична Компанія «Бізнес –Асістанс», а не адвокату чи адвокатській компанії, зазначений платіж не підпадає під визначення судових витрат в розумінні ст. 44 ГПК України.

Крім того, суду не надано доказів того, що Мірошник Р.М., який представляв інтереси позивача в судових засіданнях є адвокатом, як і доказів того що він працює в ТОВ «Юридична Компанія «Бізнес –Асістанс».

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на оплату юридичних послуг в розмірі 2 000, 00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс - спецбуд" (03146, м. Київ, вул. Качалова, 5, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) 12 535 (дванадцять тисяч п’ятсот тридцять п’ять) грн. 76 коп. - боргу, 125 (сто двадцять п’ять) грн. 36 коп. - витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Спичак О.М.