ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2008 р.

11:20

Справа № 1/61/08

м. Миколаїв

За позовом: Державне підприємство Міністерства оборони України

військовий радгосп “Таврійський”.

/57425, Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Тронка/.

До відповідача: Державна податкова інспекція у

Березанському районі Миколаївській області

/57400, Миколаївська обл., смт. Березанка, вул. Леніна, 80/

Третя особа на боці відповідача без самостійних вимог:

Квартирно-експлуатаційний відділ

/54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 41/

Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі

Державної податкової інспекції у Березанському районі Миколаївської області

/54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/

про: визнання незаконними дії відповідача щодо нарахування податку на додану вартість на безоплатну передачу позивачем основних засобів Миколаївській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України для передачі їх на баланс Данилівської сільської ради Березанського району.

скасування рішення відповідача № /3 від 26.10.2007 року в частині, що стосується нарахування та стягнення податку на додану вартість з позивача за безоплатну передачу позивачем основних засобів Миколаївській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України в сумі податкового зобов’язання 317 985 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 50% нарахованої суми податку на додану вартість, а саме –158 992, 50 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача: Марчук В.І., довіреність від 15.04.2008р.

Точинська Т.О., директор

Від відповідача: Кощєєва Т.В., довіреність від 25.03.2008р.

Кондрацький В.В., довіреність від 10.01.2008р.

Фойна О.А., начальник ДПІ.

Від 3 особи: Івакін О.М., довіреність від 01.11.2006р.

В засіданні бере участь прокурор: Порошина Н.Г.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання незаконними дії відповідача щодо нарахування податку на додану вартість на безоплатну передачу позивачем основних засобів Миколаївській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України для передачі їх на баланс Данилівської сільської ради Березанського району та скасування акту № 8-2300/22995874 від 28.03.2007р. і рішення відповідача № /3 від 26.10.2007 року, в частині, що стосується нарахування та стягнення податку на додану вартість з позивача за безоплатну передачу позивачем основних засобів Миколаївській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України в сумі податкового зобов’язання 317 985 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 50% нарахованої суми податку на додану вартість, а саме –158 992, 50 грн.(а.с.4-6, 65).

Відповідач та прокурор позов вважають безпідставним , оскільки позивачем порушено вимоги пункту 4.2 статті 4 , пункту 6.1. статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість”: позивачем не нараховано та не включено до складу податкових зобов’язань податок на додану вартість, нарахований на балансову вартість безкоштовно переданих основних засобів, на суму 317985 грн. (а.с.48-51).

Третьою особою в судовому засіданні пояснено, що передача нерухомого майна –житлових будинків та мереж водопостачання та каналізації здійснено на підставі відповідної директиви Міністерства оборони України.

Дослідивши надані докази, заслухавши доводи сторін та прокурора у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року, про що склав акт від 08.03.2007 року (а.с.9-21).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення рішення № /3 від 26.10.2007 року (а.с.22) про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 359875грн. та застосування штрафної санкції в сумі 178 647, 50 грн., яке позивач просить скасувати в частині визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 317 985 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 50% нарахованої суми податку на додану вартість, а саме –158 992, 50 грн.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

у на сторінках 12-14 акту перевірки (а.с.14-15) та у висновку акту перевірки (а.с.20-21) відповідачем зазначено про порушення позивачем вимог пункту 4.2 статті 4 , пункту 6.1. статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість”: позивачем не нараховано та не включено до складу податкових зобов’язань податок на додану вартість, нарахований на балансову вартість безкоштовно переданих основних засобів, на суму 317 985 грн. (а.с.48-51)

Вказаний висновок акту перевірки є помилковими, не відповідає фактичним обставинам з огляду на таке:

позивач підпорядковується Міністерству оборони України, майно, що є в оперативному користуванні позивача є військовим майном і відповідно до статті 2 Закону України “Про правовий режим майна у Збройних Силах України” вказане міністерство, як центральний орган управління Збройних Сил України, здійснює відповідно до закону управління військовим майном.

12.07.2004 року прийнята Директива Міністерства оборони України № Д-20 “Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва”. Органом, що уповноважений здійснювати передачу майна до комунальної власності зазначено Миколаївську квартино-експлуатаційну частину (а.с.26).

Сумісною директивою від 09.12.2005 року Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/4/1837 та Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 303/18/2050 встановлено, що з 01.02.2006 року бухгалтерський облік будівель, споруд покладається на квартиро-експлуатаційні служби.

На виконання вказаної директиви 27.12.2005 року Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням направлена вимога про передачу будівель, споруд до відповідних квартирно-експлуатаційних служб (а.с.97-98).

В листопаді 2006 року позивачем передано на баланс Квартирно-експлуатаційному відділу міста Миколаєва Міністерства оборони України основні засоби залишковою вартістю 1 589 923 грн., про що складено акти приймання-передачі (а.с.35-40).

У відповідності з пунктом 1.4. статті 1 Закону України “Про податок на додану вартість” поставкою товарів є - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі.

Отже, дана операція не є господарською операцією з поставки товарів та послуг та не є об’єктом оподаткування в розумінні пункту 1.4. статті 1 та пункту 3.1.1. статті 3 Закону України “Про податок на додану вартість”, оскільки військове майно за розпорядження власника(органу, уповноваженого розпоряджатись цим майном) – Міністерства оборони України передано з обліку одного підпорядкованого йому суб’єкта до іншого, перехід права власності не відбувся.

Таким чином, визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 317 985 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 158 992, 50 грн. згідно пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є неправомірним.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Березанському районі Миколаївської області /57400, Миколаївська обл., смт. Березанка, вул. Леніна, 80, / щодо визначення Державному підприємству Міністерства оборони України військовий радгосп “Таврійський” /57425, Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Тронка, / податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 317 985 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 158 992, 50 грн. та скасувати податкове повідомлення –рішення № /3 від 26.10.2007 року, в частині визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 317 985 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 158 992, 50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Державного підприємства Міністерства оборони України військовий радгосп “Таврійський” /57425, Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Тронка, / судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя

Л.I.Васильєва