ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008 р.                                                             Справа № 2/135

Суддя господарського суду О.Ф. Ремецькі

по справі за позовом закритого акціонерного товариства „Міжгірський агрошляхбуд”, смт. Міжгір’я

до Управління Пенсійного фонду України у Міжгірському районі, смт. Міжгір’я

про визнання нечинними рішень про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, пені та фінансових санкцій згідно встановлених до оплати платіжних вимог, а саме: вимоги №26 від 07.07.2006р., №26 від 10.05.2006р., №08 від 07.04.2006р., №08 від 01.03.2006р., №26 від 07.09.2006р., №26 від 31.10.2006р., №26 від 16.11.2006р., №08 від 07.02.2007р. та №Ю08Ю від 06.08.2008р.,

-          встановлення розміру заборгованості ЗАТ «Агрошляхбуд»перед Управлінням ПФУ в Міжгірському районі станом на 08.04.2008 року в сумі 14740,32грн., в тому числі - 202,92грн. заборгованості за сплати страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування, 6557,80грн. фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків та 7959,60грн. пені за несвоєчасну сплату страхових внесків,

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяв позивача, поданих в порядку вимог статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України про їх зміну)

за участю представників:

від позивача – Стецюнич Ю.П. –представник за дорученням №05 від 06.02.2008р.

Кривка П.П. –представник за дорученням від 12.03.2007р.

від відповідача – Ленчур Ю.Ю. –предст. за дорученням №4943/07 від 11.12.06р.

Суть спору :

В засіданні суду 13.08.2008р. судом у відповідності до вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України за згодою представників сторін було оголошено перерву до 20.08.2008р. для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Представник позивача просить позовні вимоги з врахуванням заяв про їх уточнення задовольнити в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, наполягає на невідповідності відомостей відповідача стосовно наявної у позивача заборгованості по сплаті страхових внесків, штрафних санкцій та пені, оскільки ним неправомірно здійснюються відповідні нарахування. Вважає, що проведена судова бухгалтерська експертиза в повній мірі підтвердила доводи позивача про неправомірність здійснення розрахунків, помилки в яких виникли з неправильного віднесення органом Державної виконавчої служби, в провадженні якої перебували вимоги відповідача, суми здійсненої позивачем оплати. Не заперечує той факт, що така невідповідність сум виставлених до стягнення виникла з вини органу ДВС, а не Управління

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 20.08.2008 року по справі №2/135

Пенсійного фонду України, однак, вважає, що оскільки саме відповідач в силу вимог чинного законодавства являється тим органом, який повинен був перевіряти та контролювати надходження коштів на оплату, заперечення позивача щодо наявності спірного питання по віднесенню коштів на погашення боргу є безпідставними та необґрунтованими.

Також просить взяти до уваги те, що пред’явлення відповідачем до оплати вимоги №Ю08Ю від 06.08.2008р. на суму 15690,88грн. без анулювання попередньо виставлених вимог, які дублюють вищевказану та подвоюють суму заборгованості позивача перед державною, є безпідставним та необґрунтованим, і на думку позивача свідчить тільки про небажання відповідача провести розрахунок заборгованості з врахуванням висновків судової експертизи, яку він зобов’язується погасити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечує з приводу позовних вимог в повному обсязі та вказує на узгодженість зобов’язань позивача перед відповідачем за відповідними рішеннями про нарахування та сплату страхових внесків, а відтак, вважає наведені позивачем вимоги з доказами в їх обґрунтування безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Просить взяти до уваги те, що висновком судового експерта №800 від 31.05.2008р. підтверджено правильність застосування до позивача штрафних санкцій та пені. Разом з тим, експертом встановлено розбіжність у здійсненні оплати страхових внесків на суму 3753,20грн., які були оплачені позивачем на рахунок органу ДВС та не зараховані Управлінням ПФУ на погашення страхових внесків з огляду на позицію п.5 статті 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. Оскільки у відділі ДВС на той час перебували два судових накази відносно позивача про відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, виконавчою службою при надходженні коштів від боржника такі було спрямовано на їх погашення. Вважає, що зазначення платником коштів у платіжному дорученні як призначення платежу «погашення страхових внесків», не доводить обов’язку у виконавчої служби та Управління ПФУ здійснювати перерахування таких коштів на той рахунок, що обраний боржником та в тому порядку, що ним визначений. А оскільки при надходженні таких коштів відділом ДВС було вказано на їх надходження на погашення заборгованості по пільговим пенсіям, Управління ПФУ було не вправі змінювати обраний виконавчою службою порядок черговості погашення боргу. Вважає, що така обставина не була відома експерту, а тому послугувала підставою для неповного з’ясування ним обставин справи та призвела до хибного висновку.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Управлінням Пенсійного Фонду України у Міжгірському районі внаслідок порушення закритим акціонерним товариством „Міжгірський агрошляхбуд” термінів сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України було винесено відповідні рішення про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, пені та фінансових санкцій згідно встановлених до оплати платіжних вимог, а саме: вимоги №26 від 07.07.2006р., №26 від 10.05.2006р., №08 від 07.04.2006р., №08 від 01.03.2006р., №26 від 07.09.2006р., №26 від 31.10.2006р., №26 від 16.11.2006р., №08 від 07.02.2007р. та №Ю08Ю від 06.08.2008р., в примусовому порядку.

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 20.08.2008 року по справі №2/135

Відповідно до п. 2 ст. 106 ЗУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003р. (надалі Закон) „Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі –недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій”.

Згідно п. 5 вказаної ст. Закону „За рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій”.

В силу вимог п. 8 статті 106 ЗУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.203р., „На недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу”.

Відповідно до п. 9 ст. 106 Закону „Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції:

-          за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

·          10-ти відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум –у разі затримки їх сплати у строк до 30-ти календарних днів включно;

·          20-ти відсотків зазначених сум –у разі їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

·          50-ти відсотків зазначених сум –у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Управлінням Пенсійного фонду України в Міжгірському районі в обгрунтування своєї позиції про правомірність сум зазначених в оспорюваних рішеннях надано „Розрахунок заборгованості до Пенсійного фонду ЗАТ „Агрошляхбуд” станом на 16.04.2007р.”, в якому відображено загальний стан розрахунків за страховими внесками на загальнообов’язкове пенсійне страхування, фінансовими санкціями і пенею належними до сплати та фактично сплаченими (застрахованими) за період з 01.01.2004р. по 16.04.2007р.

У вказаному Розрахунку належні до сплати страхові внески відображені на підставі „Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті ЗАТ „Міжгірський агрошляхбуд” –помісячно за період з січня 2004р. по лютий 2007р., і загальна сума зазначених внесків за період становить 28592, 71 грн.

Суми штрафних санкцій та пені в Розрахунку відображені на підставі прийнятих Управлінням ПФУ в Міжгірському районі Рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків, відповідно до Розрахунків фінансових санкцій та пені по особовому рахунку ЗАТ „Міжгірський агрошляхбуд”, і загальна сума санкцій та пені за період становить 18306, 27 грн. в т.ч. фінансові санкції накладені в сумі 11306, 03 грн., сума пені 7000, 24 грн.

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 20.08.2008 року по справі №2/135

Судом у відповідності до вимог статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України з метою дослідження питання правомірності здійснення Управлінням ПФУ розрахунків було призначено проведення відповідної судової експертизи. За висновком №800 від 31.05.2008р. судової-економічної експертизи встановлено розбіжності між документально підтвердженими сумами сплати (зарахування) страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і сумами, відображеними у Розрахунку заборгованості до Пенсійного фонду ЗАТ „Агрошляхбуд” станом на 16.04.2007р. в розмірі 3753, 20 грн. –страхові внески, сплачені згідно платіжного доручення № 14 від 23.02.2007р. в сумі 4170, 22 грн. /аркуш справи 123/ на реквізити Державної виконавчої служби у Міжгірському районі (зараховується за вирахуванням виконавчого збору в розмірі 10%, що становить 417, 02 грн. 4170, 22 грн. –417, 02 грн.=3753, 20 грн.).

Водночас, за період з 16 квітня до 01 серпня 2007р. задокументовано нарахування страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування ЗАТ „Агрошляхбуд” згідно „Розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті” за березень 2007р. (за терміном сплати 20.04.2007р. в сумі 399, 28 грн., та сплати згідно платіжних доручень від 13.07.2007р. № 18 в сумі 5, 71 грн., та № 17 в сумі 100, 03 грн. Зазначені нарахування та сплати страхових внесків відображені в картках особових рахунків обліку розрахунків за відповідними внесками в УПФУ в Міжгірському районі.

Таким чином, документально частково підтверджується обґрунтованість зарахування Управлінням ПФУ в Міжгірському районі сплачені ЗАТ „Міжгірський агрошляхбуд” внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період 01 січня 2004р. по 01 серпня 2007р. Водночас, Управлінням ПФУ в Міжгірському районі не зараховано страхові внески в розмірі 3753, 20 грн., сплачені згідно платіжного доручення № 14 від 23.02.2007р. в сумі 4170, 22 грн. на реквізити Державної виконавчої служби у Міжгірському районі.

Посилання відповідача на те, що зарахування цієї суми здійснювалось за вказівкою виконавчої служби винятково як захід примусового виконання двох судових наказів відносно позивача про відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що неправомірність віднесення здійсненої позивачем часткової оплати органами ДВС не доводить відсутності у відповідача обов’язку перевіряти та контролювати надходження коштів від ДВС на оплату боргу та вживати відповідних заходів по її фактичному встановленню. Крім того, як вбачається з самого платіжного доручення №14 від 23.02.2007р., призначення його платежу „заборгованість по внесках до ПФУ”, не дозволяє віднесення таких коштів на оплату іншого боргу.

Вищенаведене дає підстави визначити, що зазначена відповідачем сума заборгованості не відповідає дійсності і суперечить тим розрахункам суми заборгованості, що здійснені в ході експертизи. Водночас, матеріали справи також містять неузгодженість сум, що заявлялись Управлінням ПФУ як заборгованість позивача. Так, згідно з актом звірки складеним спеціалістом відділу Управління Пенсійного фонду у Міжгірському районі заборгованість по збору на обов’язкове пенсійне страхування складала станом на 01 січня 2007р. суму 3552, 57 грн., недоїмка зі штрафних санкцій 5761, 92 грн., борг зі сплати пені 5028, 11 грн. –всього на суму 14342, 60 грн. Цей розрахунок у свою чергу суперечить іншому розрахунку суми заборгованості складеного знову ж таки відповідачем станом на 01.01.2007р., де вже заборгованість по сумі страхових внесків зазначається у розмірі 5526, 82 грн. (проти попередніх 3552, 57 грн.).

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 20.08.2008 року по справі №2/135

Всі ці розрахунки, в свою чергу, суперечать висновкам по сумі заборгованості, згідно складеного відповідачем акту від 26.05.2006р. перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, вищенаведене вказує на невідповідність висновків ПФУ у викладених та пред’явлених ним до оплати рішень із сумою боргу, фактично присутньою у позивача та підтверджує неправомірність рішень ПФУ, а саме вимоги №26 від 07.07.2006р., №26 від 10.05.2006р., №08 від 07.04.2006р., №08 від 01.03.2006р., №26 від 07.09.2006р., №26 від 31.10.2006р., №26 від 16.11.2006р., №08 від 07.02.2007р.

Позивачем також в ході розгляду справи змінено позовні вимоги, за якими додатково також просить також визнати нечинним рішення відповідача, а саме вимоги про сплату боргу від 06.08.2008р. №Ю08Ю на суму 15690,88грн. дана вимога також підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній висновки та зазначена сума боргу не відповідають фактичним обставинам справи та дійсній заборгованості позивача перед Управлінням ПФУ. Крім того, така вимога містить в собі суму заборгованості, яка акумулює в собі всі раніше виставлені до оплати рішення, однак, не містить вказівки про те, що раніше пред’явлені до оплати вимоги слід вважати недійсними, або такими, що не підлягають до виконання.

Згідно статті 66 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до статті 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України (аналогічні норми містяться у ст. 16 ЦК України) кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової шкоди); визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачеві, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов'язком суду, який має приймати рішення зі справи в межах позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги як можливість у той чи іншій спосіб захистити порушене право (за наявності підстав для цього), так і необхідність подальшого виконання прийнятого судом рішення.

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 20.08.2008 року по справі №2/135

В даному випадку вимога позивача про встановлення розміру заборгованості ЗАТ «Агрошляхбуд»перед Управлінням ПФУ в Міжгірському районі станом на 08.04.2008 року в сумі 14740,32грн., в тому числі - 202,92грн. заборгованості за сплати страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування, 6557,80грн. фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків та 7959,60грн. пені за несвоєчасну сплату страхових внесків підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки така спрямована на забезпечення захисту прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Позивачем також заявлено про покладення на відповідача обов’язку по відшкодуванню суми витрат оплати на проведення судової експертизи, яке в даному випадку підлягає задоволенню частково та покладенню обов’язку по відшкодуванню на Управління ПФУ у Міжгірському районі в сумі 1892,70грн., оскільки виникнення даного спору є наслідком як невчасних дій позивача по відновленню порушених прав так і відсутність умисних дій чи бездіяльність відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 52, 70, 71, 81, 105, 122, 139, 143, 156, 160, 162, 163, 186, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю:

1.1. Визнати нечинними рішення Управління Пенсійного фонду України у Міжгірському районі про стягнення з ЗАТ „Міжгірський агрошлязбуд” заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, пені та фінансових санкцій згідно встановлених до оплати платіжних вимог, а саме: вимоги №26 від 07.07.2006р., №26 від 10.05.2006р., №08 від 07.04.2006р., №08 від 01.03.2006р., №26 від 07.09.2006р., №26 від 31.10.2006р., №26 від 16.11.2006р., №08 від 07.02.2007р. та №Ю08Ю від 06.08.2008р..

1.2. Встановити розмір заборгованості ЗАТ «Агрошляхбуд»перед Управлінням ПФУ в Міжгірському районі станом на 08.04.2008 року в сумі 14740,32грн., в тому числі - 202,92грн. заборгованості за сплати страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування, 6557,80грн. фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків та 7959,60грн. пені за несвоєчасну сплату страхових внесків.

2. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Міжгірському районі, смт. Міжгір’я, вул. Шевченка, 56 на користь ЗАТ „Міжгірський агрошляхбуд”, смт. Міжгір’я, вул. Голікова, 11 суму 85грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 1892,70грн. у відшкодування витрат на оплату судової експертизи.

Видати виконавчий лист.

3. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 17.07.2007р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства.

Заява на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.Ф. Ремецькі