ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

04.03.2008р.                                                                                          Справа № 8/544

за позовом Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія", вул. Семашко, б.17, оф. 39, м. Київ, 03142

до Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія", с. Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39741

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок К", б-р Незалежності, 5, кв. 74, м. Дніпропетровськ, 51939

про визнання правочину недійсним

Суддя Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: Безсусідня Ю.В. дов. від 12.12.07р.

від відповідача: Горбатюк С.С. дов. № 196 від 04.05.07р.

В судовому засіданні 19.02.2008р. оголошена перерва до 04.03.2008 р.. Рішення приймається після перерви відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних позовних вимог за № 216 від 24.11.2005р. в сумі 1550 968,61 грн., направлену ЗАТ "Птахофабрикою "Росія", с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області до ЗАТ "Українська промислова страхова компанія", м. Київ.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав, що відносно законності правочину - заяви про залік зустрічних однорідних вимог вих. №216 від 24.11.2005р. вже прийнято рішення - Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2006р. по справі № 27/1, тому провадження у справі повинно бути припинено на підставі п.2 ст.80 ГПК України.

Закрите акціонерне товариства “ Українська промислова страхова компанія” просить визнати недійсним зарахування зустрічних однорідних вимог заявою № 216 від 24.11.2005р. на суму 1 550 968.61 грн., направленою ЗАТ “Птахофабрика “Росія” до ЗАТ “ Українська промислова страхова компанія”.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.08.2004р. господарським судом Полтавської області винесено рішення від 10.08.2004р. по справі №8/232 за позовом ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” до ЗАТ “Птахофабрика “Росія” про стягнення із ЗАТ “Птахофабрика “Росія” на користь ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” заборгованості у сумі 1 674 193,01 грн. та видані накази №8/232 від 01.06.2005р.

Виконавче провадження з виконання наказів № 8/232 від 01.06.2005р. відкрито постановами ВДВС Кременчуцького РУЮ в Полтавській області 22.06.2005р., у відповідності до ст.46 ЗУ “Про виконавче провадження” після закінчення строку на добровільне виконання рішення суду 05.07.2005р. винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника та розпочалось примусове виконання рішення суду.

Однак, ЗАТ “Птахофабрика “Росія” 24.11.2005р.направило в адресу позивача заяву вих. № 216 від 24.11.2005р. про залік зустрічних однорідних вимог на суму 1 550 968.61 грн. в рахунок виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р. по справі 8/232.

Позивач оспорює законність зарахування зустрічних однорідних вимог заявою № 216 від 24.11.2005р. на суму 1 550 968.61 грн., направленою ЗАТ “Птахофабрика “Росія” до ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” з наступних підстав:

Згідно ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог :

1)про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров’я або смертю;

2)про стягнення аліментів;

3)щодо довічного утримання (догляду);

4)у разі спливу позовної давності;

5)в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Відповідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення суду можливе на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно п.4 ст.4 Закону України “Про виконавче провадження” заходом примусового виконання рішення є захід, передбачений рішенням.

Як слідує із вищеназваних норм Законом України «Про виконавче провадження»встановлено, що заходом примусового виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р. по справі №8/232 є захід передбачений даним рішенням , а саме - стягнення із ЗАТ “Птахофабрика “Росія” на користь ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” заборгованості у сумі 1 674 193,01 грн..

Тобто, згідно ч.5 ст.602 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяви № 216 від 24.11.2005р.не допускається.

Свій висновок позивач підтвердив Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.09.2006р. по справі № 8/232-5/115.

Такої ж позиції притримується і Вищий господарський суд України, який постановою від 21.01.2008р. по справі № 8/232 встановив порушення норм Закону України “Про виконавче провадження” проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог заявою № 216 від 24.11.2005р.

Невідповідність зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяви № 216 від 24.11.05р. вимогам ч.1 ст.510 ,ч.1 ст.601 та ст.603 ЦК України :

Згідно ч.1 ст.603 ЦК України, у разі заміни кредитора боржник має право пред’явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора.

У господарському зобов’язанні по договору № 1 від 21.05.2004р. на суму 1 550 968.61 грн. ЗАТ “Птахофабрика “Росія” являється кредитором, а ТОВ “ Крок К” - боржником.

Рішення господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р. по справі 8/232 вступило в законну силу 12.05.2005р., з моменту вступу рішення в законну силу, зі спору, предметом якого є стягнення заборгованості за договором, припиняються цивільно-правові відносини між сторонами та виникають нові правовідносини, засновані на державному примусі, що регулюються нормами господарського процесуального та виконавчо-процесуального законодавства, та одночасно виникають зобов'язання боржника з виконання судового рішення та право стягувача на звернення до органів державної виконавчої служби.

За своєю юридичною природою відносини щодо здійснення примусового виконання рішень судів є адміністративно-правовим та регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

У адміністративно-правовому зобов’язанні по примусовому виконанню судового рішення від 10.08.2004р. по справі № 8/232 на суму 1 674 193.01 грн. відповідно ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” сторонами являються стягувач - ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” і боржник - ЗАТ “Птахофабрика “Росія”.

Такий висновок позивач підтвердив судовою практикою: постановою ВСУ від 05.10.2004р. по справі № 6/408;постановами ВГСУ від 08.12.2005р. по справі № 7/194-05, від 09.11.2005р. по справі № 42/194Б, від 17.02.2005р. по справі № 15/128, від 18.10.2005р. по справі № 10-22/278, Інформаційним листом Вищого Адміністративного Суду від 09.01.2008р. № 7/9/1/13-08.

Тому зарахування зустрічних однорідних вимог, проведене заявою № 216 від 24.11.2005р. суперечить ч.1 ст.603 ЦК України.

В заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог за № 216 від 24.11.2005р. відповідач вказує, що згідно рішення господарського суду Полтавської області по справі № 8/232 від 10.08.2004р., існує заборгованість ЗАТ “Птахофабрика “Росія” перед ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” по договору № 1112Р від 04.12.2002р. в сумі 1 674 193,01 грн., однак не протипоставляє для зустрічного зарахування даній вимозі заборгованість ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” перед ЗАТ “Птахофабрика “Росія”.

ЗАТ “Птахофабрика “Росія” посилається в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог за № 216 від 24.11.2005р. як на свою зустрічну вимогу до позивача на заяву № 180 від 01.07.2004р., направлену птахофабрикою в адресу ТОВ ”Крок К”. Рішенням від 10.11.2005р. по справі № 7/272 господарського суду Дніпропетровської області залік зустрічних вимог за заявою № 180 від 01.07.2004р. визнаний таким, що не відбувся , отже вказана заява не може бути використана як зустрічна вимога ЗАТ “Птахофабрика “Росія” до ЗАТ “Українська промислова страхова компанія”, та як підстава для зарахування зустрічних взаємних вимог заявою № 216 від 24.11.2005р, ухвалою від 26.09.2006р. господарського суду Полтавської області. по справі № 8/232-5/115 встановлено, що на момент направлення заяви 180 від 01.07.04р. були відсутні передумови необхідні для проведення зарахування зустрічних вимог між ТОВ «Крок К»та ЗАТ «Птахофабрика «Росія»: були відсутні вимоги з боку ТОВ «Крок К»до ЗАТ «Птахофабрика «Росія»да договором № 1112 від 04.12.02р.

В зв’язку із відсутністю зустрічності вимоги в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог за № 216 від 24.11.2005р., такий правочин суперечить вимогам ч.1 ст.601 та ч.1 ст.603 ЦК України.

Відповідно абз.2 ч.2 ст.603 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред’явлення боржникові вимоги новим кредитором.

ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” вимога до боржника була пред’явлена шляхом звернення із позовною заявою до суду.

Рішеннями від 10.11.2005р. по справі № 7/272 господарського суду Дніпропетровської області та ухвалою господарського суду Полтавської обл. від 26.09.06р. по справі №8/232-5 /115 встановлено, що ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” направила до ЗАТ “Птахофабрика “Росія” позивну заяву про стягнення заборгованості 03.06.04р., що підтверджується копією квитанції відділення зв’язку від 03.06.04р. та копією опису вкладення у цінний лист, засвідчених відділенням зв’язку.

Право вимоги боргу до ТОВ “Крок К” виникло у ЗАТ “Птахофабрика “Росія” (боржника) не раніше 11.06.2004р. у зв’язку із здійсненням ЗАТ »Птахофабрика»Росія»перерахування коштів на користь ЗАТ КБ “Приватбанк” на підставі платіжного доручення № 2 по договору № 1 від 21.05.2004р.

Це свідчить про те, що на момент пред’явлення боржникові вимоги новим кредитором –ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” у боржника - ЗАТ “Птахофабрика “Росія” не існувало підстав для вимог до первісного кредитора (ТОВ “Крок К”), а значить зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяви № 216 від 24.11.2005р. суперечить абзацу 2 ч.2 ст.603 ЦК України.

Відповідач заявляє, що вказаним судовим рішенням визнано правоомірність проведення зарахування заявою вих. № 216 від 24.11.2005 р. в рахунок виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.08.2004 р.

Відповідач вказав на позицію Верховного Суду України в Постанові Судової палати у господарських справах ВСУ від 01.11.2005р. у справі № 15/154, щодо права виконання судового рішення в будь-який, передбачений законодавством, спосіб, в тому числі і шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідач посилається на постанову від 07.06.2006р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 27/1, згідно якої відповідно проведеного заліку заявою вих. № 216 від 24.11.2005р. визнано виконаним рішення господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р. по справі № 8/232 в частині виконання зобов’язань ЗАТ “Птахофабрика “Росія” по договору № 1112Р від 04.12.2002р. на суму 1 550 968.61 грн.

Підставою недійсності правочину зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою вих. № 216 від 24.11.2005р. у справі № 27/1 являється вчинення даного правочину способом, не передбаченим рішенням господарського суду Полтавської області у справі № 8/232.

По справі № 8/544 в позовних вимогах заявлено ряд інших підстав недійсності правочину за заявою вих. № 216 від 24.11.2005р. Постановою від 07.06.2006р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 27/1 не досліджувались обставини порушення проведеним зарахуванням п.5 ч.1 ст.602 ЦК України/щодо прямої заборони законом проведення зарахування у передбачених законом випадках/, обставини відсутності суб’єктів зарахування зустрічних вимог-боржника і кредитора, як цього вимагає ч.1 ст.601 ЦК України, відсутності зустрічності вимог та невідповідність форми і змісту оспорюваного правочину ст.ст.601, 603 ЦК України. Новими обставинами у справі №8/544 являються дотримання сторонами взаємозаліку вимог абзацу 2 ч.2 ст.603 ЦК України щодо підстави зарахування, що існувала на момент пред’явлення боржникові вимоги новим кредитором.

Що стосується заявленої відповідачем позиції ВСУ в Постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 01.11.2005р. у справі 15/154, то в даній постанові визнано правомірним зарахування зустрічних однорідних вимог саме в період добровільного виконання рішення суду. Однак обставинами справи встановлено, що зарахування зустрічних однорідних вимог заявою № 216 від 24.11.2005р. мало місце в період примусового виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р., оскільки добровільне виконання у виконавчому провадженні закінчилось 05.07.2006р.

У справах № 15/154, № 11/42пн та № 11/44пн Вищий господарський суд України підтверджує право особи на проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений для добровільного виконання рішення суду. В постановах не йдеться про право особи на виконання судового рішення в будь-якій, передбачений законодавством, спосіб, в тому числі і шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в період виконання примусового рішення суду.

Крім того, Вищий господарський суд України постановою від 21.01.2008 р. по справі № 8/232 між тими ж сторонами встановив, що Дніпропетровський апеляційний суд постановою від 07.06.2006р. по суті дав переоцінку доказам та обставинам, які були предметом дослідження, і яким була дана оцінка у справі № 8/232.Чинним законодавством України переоцінка обставин справи в такий спосіб не передбачена.

Проаналізувавши матеріали та обставини справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 602 ЦК України встановлено перелік випадків, коли не допускається зарахування зустрічних вимог, в тому числі п.5 ст.602 ЦК України передбачено, що не допускається зарахування у випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 4 ст.4 Закону України “Про виконавче провадження” прямо встановлено, що заходом примусового виконання рішення є захід, передбачений рішенням та ч.3 ст.5 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає, що судове рішення виконується у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

В рішенні господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р. по справі № 8/232 та наказів, виданих на його виконання від 01.06.2005р., вказано спосіб виконання рішення суду-стягнення грошових коштів.

Тому примусове виконання рішення суду будь-яким іншим способом, не зазначеним в рішенні, підпадає під заборону , передбаченого п.5 ст.602 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.603 ЦК України, у разі заміни кредитора боржник має право пред’явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора.

Зобов’язання по примусовому виконанню рішення господарського суду Полтавської області від 10.08.2004р. по справі № 8/232 являється не господарським, як передбачає ч.1 ст.510 ЦК України, а адміністративно-правовим зобов’язанням відповідно ст.11 Закону України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявлені, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи вчинення правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог відбулось 24.11.2005р., тобто після видачі господарським судом Полтавської області наказів 01.06.2005р. на виконання рішення по справі №8/232 від 10.08.2004 та на стадії примусового виконання рішення.

Тому проведення зарахування зустрічних однорідних вимог заявою вих. № 216 від 24.11.2005р. в даному випадку не може ґрунтуватись на ч.1 ст.603 ЦК України, так як з початку примусового виконання рішення ЗАТ «Українська промислова страхова компанія»являється стягувачем, а ЗАТ “Птахофабрика “Росія” –боржником в виконавчому проваджені згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.04р. по виконанню рішення господарського суду Полтавської обл. по спр.8/232 від 10.08.04р.

Зміст та форма заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог за № 216 від 24.11.2005р. суперечить ч.1 ст.601 ЦК України, згідно якої зобов’зання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги.

В заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог за № 216 від 24.11.2005р. відповідач не вказав вимогу ЗАТ “Птахофабрика “Росія” до ЗАТ “Українська промислова страхова компанія”. Вказана відповідачем заява № 180 від 01.07.2004р. , направлена ЗАТ “Птахофабрика “Росія” в адресу ТОВ ”Крок К”, не може бути визнана як зустрічна вимога ЗАТ “Птахофабрика “Росія” до ЗАТ “Українська промислова страхова компанія”. Рішенням від 10.11.2005р. по справі № 7/272 господарського суду Дніпропетровської області залік зустрічних вимог за заявою № 180 від 01.07.2004р. визнаний таким, що не відбувся, Ухвалою від 26.09.2006р. господарського суду Полтавської області по справі № 8/232-5/115 встановлено, що на момент направлення заяви 180 від 01.07.04р. були відсутні передумови необхідні для проведення зарахування зустрічних вимог між ТОВ «Крок К»та ЗАТ «Птахофабрика «Росія»: були відсутні вимоги з боку ТОВ «Крок К»до ЗАТ «Птахофабрика «Росія»да договором № 1112 від 04.12.02р., отже вказана заява не може бути підставою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою № 216 від 24.11.2005р.

Відповідно абз.2 ч.2 ст.603 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред’явлення боржникові вимоги новим кредитором.

ЗАТ “Птахофабрика “Росія” /боржник/ вправі було провести зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо вимога до первісного кредитора (ТОВ “Крок К”) виникла у боржника на підставі, що існувала на момент пред’явлення боржникові вимоги новим кредитором.

ЗАТ “Українська промислова страхова компанія” вимога до боржника була пред’явлена шляхом звернення із позовною заявою до суду.

Рішенням від 10.11.2005р. по справі № 7/272 господарського суду Дніпропетровської області та ухвалою господарського суду Полтавської обл. від 26.09.06р. по справі №8/232-5 /115 встановлено момент – 03.06.2004р.- пред”явлення боржникові вимоги новим кредитором ЗАТ “Українська промислова страхова компанія”.

Відповідно ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Право вимоги боргу до ТОВ “Крок К” може виникнути у ЗАТ “Птахофабрика “Росія” (боржника) не раніше 11.06.2004р. у зв’язку із здійсненням птахофабрикою перерахування коштів на користь ЗАТ КБ “Приватбанк” на підставі платіжного доручення № 2.

На момент пред’явлення боржникові вимоги новим кредитором –03.06.2004р. у боржника - ЗАТ “Птахофабрика “Росія” не існувало підстав для вимог до первісного кредитора (ТОВ “Крок К”).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 207 ГК України, ст.ст.49, 82-84 ГПК України, ч.1 ст.203, ч.ч.1 та 3 ст.215 ЦК України,

ВИРІШИВ:

1.          Визнати недійсним зарахування зустрічних однорідних вимог заявою № 216 від

24.11.2005р. на суму 1 550 968.61 грн., направленою ЗАТ “Птахофабрика “Росія” до ЗАТ “Українська промислова страхова компанія”.

2.          Стягнути на користь Закритого акціонерного товариства “Українська промислова

страхова компанія” вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 04080, код ЕДРПОУ 22957885, р/р 8 в Головному операційному управлінні Акціонерний комерційний “Промислово-інвестиційний банк” (ЗАТ), м. Київ, МФО 300012 з відповідача-Закритого акціонерного товариства “Птахофабрика “Росія” с. Потоки Кременчуцький р-н, Полтавська область, 39741, код ЕДРПОУ 05387914, р/р 7001 в філії КБ “Приватбанк”, м. Кременчук, МФО 331531- 85 грн. витрат по оплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                            Плеханова Л.Б.