ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 9/47

05.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інталія»

До відповідача Приватного підприємства «Імідж –Л»

Про стягнення 12746,67 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: не з»явились.

від відповідача: не з»явились.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 7912,80 грн. основного боргу, 2855,73 грн. інфляції за період 2005-2007 р., 712,15 грн. річних та 1266,05 грн. пені за один рік на підставі Договору підряду № 48 від 16.12.2004 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2008 р. порушено провадження у справі № 9/47 та призначено її розгляд на 11.04.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2008 р. у зв»язку з нез»явленням представників сторін у судове засідання та неподанням витребуваних доказів, розгляд справи було відкладено на 24.04.2008 р.

23.04.2008 р. позивачем до суду направлено Телеграму № 1444 від 23.04.2008 р., відповідно до якої останній просив суд відкласти розгляд справи у зв»язку з перебуванням його представника у службовому відрядженні.

Сторони в судове засідання 21.04.2008 р. не з»явились, витребувані ухвалою суду від 24.03.2008 р. документи не подали і не надіслали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2008 р. розгляд справи було відкладено на 05.05.2008 р.

Позивач в судове засідання не з»явився, документи на виконання вимог ухвали суду від 24.01.2008 р. не подав та не надіслав.

Сторони в судове засідання 05.05.2008 р. не з»явились, витребувані ухвалою суду від 24.03.2008 р. документи не подали і не надіслали.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштові відправлення з ухвалою суду від 24.03.2008 р. були направлені позивачу і відповідачу 25.03.2008 р. за адресами, вказаними позивачем у позовній заяві, про що свідчать відмітки на зворотньому боці вищезазначеної ухвали суду.

Телеграма позивача № 1444 від 23.04.2008 р., відповідно до якої останній просив суд відкласти розгляд справи у зв»язку з перебуванням його представника у службовому відрядженні, додатково свідчить про отримання позивачем ухвали суду від 11.04.2008 р., а рівно і ухвали про порушення провадження у справі від 24.03.2008 р.

Поштове відправлення відповідачу з ухвалою суду від 24.03.2008 р. отримане останнім 27.03.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 05380271.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності сторін в судових засіданнях 11.04.2008 р., 24.04.2008 р. (відповідача), 05.05.2008 р. від останніх до суду не надходило.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, викладене у його Телеграмі № 1444 від 23.04.2008 р. (надалі за текстом –«Клопотання»), визнається судом формальним, безпідставним, маючим на увазі лише свідоме та безпричинне затягування розгляду справи, т.т. таким, що протирічить вимогам ч. 3 ст. 22 ГПК України, оскільки:

Ухвала Господарського суду від 24.03.2008 р. про порушення провадження у справі № 9/47 та призначення її розгляду на 11.04.2008 р. була направлена відповідачу 25.03.2008 р., т.т. відповідач мав достатньо часу і можливість підготуватись як до судового засідання 11.04.2008 р., і більш того, до судового засідання 24.04.2008 р. та направити свого повноважного представника для участі в них.

Направлення позивачем до суду вищезазначеної телеграми, у якій останній також зазначив і про те, що «… витребувані ухвалою від 24/03-08 Р документи та докази перебування представника у службовому відрядженні направляються на вашу адресу поштою. Директор Ткаченко В.В.», додатково свідчить про обізнаність позивача про вимоги суду щодо нього.

Стаття 28 ГПК України не визначає представників юридичних осіб, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації, як єдиних представників останніх в суді. Безпосередньо представляти інтереси сторони надано керівникам підприємств та організацій, іншим особам, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

З огляду на приписи вищезазначеної статті, відповідач не позбавлений права направити у судове засідання будь-якого іншого уповноваженого представника, повноваження якого підтверджуються довіреністю від імені відповідача. До того ж, Телеграма позивача, підписана директором Ткаченко В.В., свідчить про реальну можливість здійснити своє представництво в суді безпосередньо на рівні керівництва.

Крім того, позивач в подальшому так і не направив до суду «… витребувані ухвалою від 24/03-08 Р документи та докази перебування представника у службовому відрядженні…», оскільки згідно даних Судового інформаційного центру станом на час судового засідання 05.05.2008 р. по справі № 9/47 від позивача не надходило жодних вищезазначених документів та доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з»явився на виклик у засідання господарського суду і його нез»явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2008 р. позивач був зобов»язаний «документально підтвердити визначений у позовній заяві юридичний статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на березень - квітень 2008 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; виконати вимоги ст. 56 ГПК України на адресу відповідача, вказану у договорі підряду № 48 від 16.12.2004 р., докази чого надати суду; визначити періоди стягнення пені, річних та інфляції ("з" - "по") та надати відповідні розрахунки з урахуванням сум часткових сплат відповідачем; надати суду докази виконання п. 3.6 договору.».

Статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб»єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, передбачає чинність Виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 зазначеного закону встановлено, що Виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з Єдиного державного реєстру

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи викладене та встановивши відсутність у заяві доказів щодо юридичного статусу сторін станом на час розгляду справи, а також з метою забезпечення достовірності установчих даних юридичних осіб позивача і відповідача –сторони в судовому процесі –ухвалою суду від 24.03.2008 р. від позивача (як сторони, що ініціює спір у суді та у відповідності до ст. ст. 33, 38 ГПК України) були витребувані докази юридичного статусу позивача і відповідача у вигляді довідок про знаходження останніх у ЄДРПОУ станом на березень - квітень 2008 р.

Аналогічна вимога (щодо підтвердження наявності статусу юридичної особи) була висунута судом і до відповідача.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач ухвалу суду від 24.03.2008 р., а рівно і ухвали суду від 11.04.2008 р. та від 24.04.2008 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами та довідку про його знаходження у ЄДРПОУ станом на березень - квітень 2008 р. не подав і не надіслав, в судові засідання 11.04.2008 р., 24.04.2008 р., 05.05.2008 р., а отже тричі, не з»явився.

Позивач не подав витребуваних господарським судом довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на березень - квітень 2008 р., т.т. не довів суду ті обставини, які б свідчили про існування та наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інталія»та у Приватного підприємства «Імідж –Л»на час розгляду справи статусу юридичної особи і про що було позивачем наголошено у позовній заяві в якості обґрунтування звернення до господарського суду.

Доказів звернення позивача до органів статистики щодо отримання довідок про знаходження відповідача у ЄДРПОУ станом на березень - квітень 2008 р, а отже здійснення дій, пов»язаних з виконанням ухвал суду від 24.03.2008 р., від 11.04.2008 р., від 24.04.2008 р. також позивачем не надано та не надіслано.

Крім цього, позивачем не подані витребувані судом оригінали доданих до заяви документів, власне (позивача) письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; не виконана вимога ст. 56 ГПК України на адресу відповідача, вказану у договорі підряду № 48 від 16.12.2004 р., не визначені періоди стягнення пені, річних та інфляції ("з" - "по"), не надані відпов;дні розрахунки з урахуванням сум часткових сплат відповідачем; не надані суду докази виконання п. 3.6 договору.

Вищенаведене свідчить, що позивач свідомо не виконав вимоги ухвал суду від від 24.03.2008 р., від 11.04.2008 р., від 24.04.2008 р. (а отже, тричі !), не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, крім цього, без пояснення причин не з»явився в судове засідання 05.02.2008 р., а тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 р., від 11.04.2008 р., від 24.04.2008 р. явка позивача в судові засідання 11.04.2008 р., 24.04.2008 р., 05.05.2008 р. відповідно була визнана обов»язковою, а отже останній був зобов»язаний з»явитись до суду на його виклик. Явка позивача в судове засіданні необхідна для безпосереднього сповіщення останнім про знані їм відомості та докази по справі, з»ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об’єктивний розгляд справи по суті.

Позивач, як вже вище було зазначено, в судові засідання тричі не з»явився та будь - яких інших письмових заяв або повідомлень суду, окрім Телеграми № 1444 від 23.04.2008 р., з приводу дійсної поважності причин своєї відсутності в судовому засіданні до суду не подав та не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Факт нез»явлення втретє позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Інталія») на виклик у засідання господарського суду 05.05.2008 р. позбавляє суд можливості отримання жодних пояснень щодо підставності позову з боку позивача, необхідних для правильного вирішення господарського спору, а отже перешкоджає вирішенню його по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок про невиконання позивачем свого процесуального обов»язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами, а рівно виявлення неповаги до суду, до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, невжиття заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п.1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов’язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків. З огляду на викладення ст. 77 ГПК України суд тричі відкладав розгляд справи.

Отже, нез»явлення сторін в судові засідання 11.04.2008 р., 24.04.2008 р., 05.05.2008 р. без поважних причин та неподання останніми витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, перешкоджає вирішенню такого, а тому суд прийшов до висновку, що справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 1, ч. 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», ст. ст. 21, 22, 33, 34, 44, 49, 65, п. 5 ч. І ст. 81 Господарського процесуального кодексу України,

Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                                        С.М. Жирнов

05.05.08 о 10:20.