ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 р.

№ ПР39/767-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької

Л. Рогач

за участю представників:

позивача

Пека А.І. –довіреність від 05.09.2008 р.

відповідача

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

на постанову

від 10.06.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ ПР 39/767-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

до

Приватного науково-виробничого підприємства "Полімер - Акація"

про

розірвання договору купівлі –продажу і додаткових угод та повернення об'єкту приватизації до державної власності

В С Т А Н О В И В :

РВ ФДМУ по Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПНВП "Полімер - Акація" про розірвання договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва на аукціоні № 2-1154 від 05.04.2000 року, додаткових угод № 1 від 25.07.2003 р. № 2-3360 та № 2 від 04.10.2006 р. № 2-3662, укладених між РВ ФДМУ по Дніпропетровській області та ПНВП "Полімер-Акація" та повернення об’єкта незавершеного будівництва "Корпус № 25" Новомосковського механічного заводу, який є предметом спірного договору у державну власність в особі РВ ФДМ України по Дніпропетровській області, посилаючись на приписи статей 525, 526, 610, 611, 629, 651 Цивільного кодексу України, статтю 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", пункт 9 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", статтю 133 Закону України "Про Державну Програму приватизації на 2000-2002 роки" та пункт 11.3 договору.

Позовні вимоги обґрунтовані, невиконанням відповідачем зобов’язань передбачених спірним договором в редакції додаткової угоди № 2, зокрема, щодо виконання проектно-кошторисної документації на будівництво об’єкта відповідно до діючих проектно-планувальних норм, отримання в інспекції ДАБК письмового дозволу на виконання будівельних робіт та направлення його копії до регіонального відділення, здійснення заходів щодо збереження навколишнього середовища, забезпечення дотримання санітарних та екологічних норм під час добудови об’єкта незавершеного будівництва, виконання будівельно-монтажних робіт в строки, передбачені угодою.

У відзиві на позовну заяву ПНВП "Полімер-Акація" просило відмовити у задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що строк здачі об'єкту, встановлений сторонами не настав і відповідачем вживаються всі заходи щодо здачі об'єкта в експлуатацію.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008р. (судді: Ліпинський О.В., Дубінін І.Ю., Чередко А.Є.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції прийняв до уваги факт своєчасного, у визначений договором термін, виконання відповідачем основної вимоги пункту 5.3. спірного договору, а саме завершення будівництва об’єкту та введення його в експлуатацію в порядку передбаченому законом (акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 03.12.2007 р.).

За апеляційною скаргою РВ ФДМУ по Дніпропетровській області Дніпропетровський апеляційний господарський суд (судді: Мороз В.Ф., Логвиненко А.О., Головко В.Г.), переглянувши рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 р. в апеляційному порядку, постановою від 10.06.2008 р. залишив його без змін з тих же підстав.

РВ ФДМУ по Дніпропетровській області подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Скаржник, зокрема, зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції, в порушення вимог статей 611 та 651 Цивільного кодексу України не застосовано передбачені законодавством наслідки невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору та додаткових угод до нього у вигляді розірвання договору.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скар га не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога РВ ФДМ України по Дніпропетровській області про розірвання договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва на аукціоні № 2-1154 від 05.04.2000 року, додаткових угод № 1 від 25.07.2003 р. № 2-3360 та № 2 від 04.10.2006 р. № 2-3662, укладених між РВ ФДМУ по Дніпропетровській області та ПНВП "Полімер-Акація" у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору в редакції додаткової угоди № 2.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до вимог частини 8 статті 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Пунктом 11.3 спірного договору, сторони передбачили, що у разі невиконання однією зі сторін умов цього Договору він може бути змінений або розірваний за погодженням сторін або на вимогу другої сторони за рішенням суду або арбітражного суду.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, з яким повністю погодився суд апеляційної інстанції, було встановлено факт своєчасного, у визначений договором термін (пункт 5.3 договору), виконання відповідачем основної вимог спірного договору, а саме завершення будівництва об’єкту та введення його в експлуатацію в порядку передбаченому законом згідно акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 03.12.2007 р. (том 1 а.с. 37-39).

Враховуючи приписи законодавства та встановлені під час здійснення судового провадження обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду Дніпропетровської області та Дніпропетровського апеляційного господарського суду стосовного того, що оскільки основна вимога спірного договору купівлі –продажу щодо закінчення будівництва об'єкту за зміною профілю та введення його в експлуатацію з оформленням в установленому порядку відповідних документів в термін до 31.12.2007 р., на виконання якої насамперед позивач і розраховував при укладенні договору, дотримана відповідачем та у термін, передбачений договором, у суду відсутні підстави для висновку щодо істотного порушення договору відповідачем, яке могло б тягнути наслідком його розірвання.

Викладені у касаційній скарзі доводи заявника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняті у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 р. у справі № ПР39/767-07 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін, а касаційну скаргу РВ ФДМ України по Дніпропетровській області –без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач