ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2008 р.

№
04-05/34/14-63

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого,
судді

Дерепи
В.І.,

суддів

Гончарука
П.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2

на

ухвалу
господарського суду Донецької області від 18 березня 2008 року та постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 13 травня 2008 року

у справі

№
04-05/34/14-63

за
позовом

ОСОБА_1,ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 ОСОБА_33, ОСОБА_34,ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38

про

визнання
договорів недійсними

участю представників
сторін:

від позивачів -не
з'явився

відповідачів -не з'явився

ВСТАНОВИВ:

В
березні 2008 року позивачі звернулись в суд із вказаним позовом, посилаючись на
те, що укладені відповідачами договори про продаж частки у статутному капіталі
(фонді) ТОВ "Колхозний ринок" не відповідають нормам матеріального
права.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 18 березня 2008 року (суддя
-О.Кододова), залишеною без змін постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 13 травня 2008 року (головуючий -І.Алєєва, судді -
Н.Величко, А.М`ясищева), зазначену позовну заяву було повернено без розгляду.

В
касаційній скарзі позивачі, посилаючись на неправильне застосування норм
процесуального права, просять скасувати ухвалу господарського суду Донецької
області від 18 березня 2008 року та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 13 травня 2008 року, а справу передати на розгляд до
місцевого господарського суду.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Однією
із підстав, за якою місцевий господарський суд повернув позовну заяву без
розгляду, було порушення правил об`єднання в одній позовній заяві вимог до
кількох відповідачів.

Частина
1 статті 58 ГПК України встановлює, що в одній позовній заяві може бути
об`єднано кілька позовних вимог, зв`язаних між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Зі
змісту наведеної норми випливає, що об`єднані в одному позові
матеріально-правові вимоги, як способи захисту порушеного права, повинні мати
спільні підстави пред`явлення або підтверджуватись одними доказами.

Підставою
виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини
(пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Як
вбачається із матеріалів справи, предметом заявленого позову є визнання
недійсними договорів про продаж частки у статутному капіталі (фонді) ТОВ
"Колхозний ринок", укладених між різними сторонами, які на думку
позивача, не відповідають нормам матеріального права.

Отже,
спірні правовідносини випливають із різних правочинів, а отже спільною
підставою виникнення вони не пов`язані.

Із
наведеного випливає, що доказування наявності фактичних обставин справи, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, здійснюється шляхом подання різних письмових
доказів, а саме оскаржуваних договорів про продаж частки у статутному капіталі
(фонді) ТОВ "Колхозний ринок".

Викладене
свідчить про відсутність, визначених ГПК України, умов для об`єднання в одній
позовній заяві пред`явлених позивачем вимог.

Крім
того, при винесенні оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд виходив із
того, що до при пред`явленні позову не було подано доказів надсилання
відповідачам документів, доданих до позовної заяви, таких як копії паспортів
позивачів, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, картки фізичної
особи -платника податків, та копії договору про продаж частки у статутному
капіталі (фонді) ТОВ "Колхозний ринок", укладеного між відповідачами
ОСОБА_39. та ОСОБА_40

Відповідно
до пункту 2 частини 1 статті 57 ГПК України, до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Водночас,
положення частини 1 статті 56 ГПК України визначає обов`язок позивача, при
поданні позову, надсилати сторонам копії тих документів яких у сторін немає.

Місцевим
господарським судом встановлено, що в пункті 8 переліку додатків до позовної
заяви вказано, що відповідачі мають документи, що додаються до позову.

Однак,
ніяких доказів, на підставі яких господарський суд міг би дослідити дану
обставину, позивачем, в порядку статей 33, 34 ГПК України, надано не було.

Тому,
при поверненні позовної заяви, положення пункту 6 частини 1 статті 63 ГПК
України судом було застосовано правомірно.

При
поверненні позовної заяви, крім наведеного вище, місцевий господарський суд
застосував пункт 3 частини 1 статті 63 ГПК України, з огляду на те, що до позову
не було додано жодних договорів які просить визнати недійсними позивач, крім
договору від 12.12.2007 року укладеного між ОСОБА_39. та ОСОБА_40

Проте,
погодитись з такими висновками суду неможливо, виходячи з такого.

Відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують
викладені в позовній заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи
оспорюваної суми.

Положення
даної норми має імперативний характер і може бути застосоване лише у випадку,
якщо позовна заява не містить посилання на докази що підтверджують обставини,
на яких вона ґрунтується.

Водночас,
як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог, позивач
посилається на 32 договори про продаж частки у статутному капіталі (фонді) ТОВ
"Колхозний ринок" із зазначенням сторін і предмету договору.

Відповідно
до частини 1 статті 38 ГПК України, якщо подані сторонами докази є
недостатніми, суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій
незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення
спору.

Крім
того, посилаючись на пункт 3 частини 1 статті 63 ГПК України, місцевий господарський
суд не звернув увагу на те, що позивачем, в порядку статті 38 ГПК України, було
заявлено клопотання про витребування у відповідачів оскаржуваних договорів.

Однак,
з огляду на правильне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами
положення пунктів 5, 6 статті 63 ГПК України, колегія суддів підстав для
скасування  ухвали господарського суду
Донецької області від 18 березня 2008 року та постанов Донецького апеляційного
господарського суду від 13 травня 2008 року не вбачає.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-
11113 ГПК України Вищий господарський суд України, суд

ПОСТАНОВИВ:

касаційну
скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької
області від 18 березня 2008 року та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 13 травня 2008 року у справі за № 04-05/34/14-63 -без
змін.

Головуючий,
суддя

В.Дерепа

Суддя

П.Гончарук

Суддя

Л.Стратієнко