ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 р.

№
04-13/2514

Колегія
суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши

касаційну
скаргу

приватного
підприємця ОСОБА_1  (далі Підприємець)

на
постанову

Київського
міжобласного апеляційного господарського суду

від

27.03.08

у
справі

№
04-13/2514

господарського
суду

Черкаської
області

за
позовом

Підприємця

до

товариства
з обмеженою відповідальністю "Автоцентр" (далі Товариство),  Черкаської міської ради (далі Міськрада)

про

визнання
недійсним договору оренди

В засіданні
взяли участь представники:

-
позивача:

ОСОБА_2
(за дов. № 1277 /313552/ від 20.03.08) - у судовому засіданні 12.06.08;

-
відповідачів:

Товариства: не з'явились;

Міськради: не з'явились.

Ухвалою
від 22.05.08 Вищого господарського суду України касаційна скарга Підприємця б/н
від 17.04.08 була прийнята до провадження, справу призначено до розгляду у
судовому засіданні на 12.06.08.

У
судовому засіданні 12.06.08 відводів складу колегії суддів Вищого
господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не
заявлено.

За
згодою представника сторони, відповідно до ч. 3 ст. 77, ч. 2 ст. 85 та

ч. 1
ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому
засіданні 12.06.08 було оголошено перерву до 19.06.08 для виготовлення та
оголошення вступної та резолютивної частин постанови Вищого господарського суду
України.

Оскільки
у судове засіданні 19.06.08 представники сторін не з'явились, повний текст
постанови Вищого господарського суду України надсилається учасникам судового
процесу поштою, в установленому законом порядку.

Рішенням
від 26.06.07 господарського суду Черкаської області (суддя

Упир
І.І.) у задоволенні позовних вимог Підприємцю відмовлено повністю.

Постановою
від 25.10.07 Київського міжобласного апеляційного господарського суду (колегія
суддів у складі: головуючого -Федорчука Р.В., суддів -Ткаченка Б.О., Лобаня
О.І.) апеляційну скаргу Підприємця залишено без задоволення, а рішення від
26.06.07 господарського суду Черкаської області -без змін.

Вказані
судові рішення мотивовані тим, що правовідносини за договорами оренди,
укладеними з батьком Підприємця припинились, а оскільки Підприємець не був
стороною договору, то вони не стосувались його прав, та, відповідно, їх не
могло бути порушено укладенням нового договору оренди з Товариством.

Матеріали
справи свідчать, що 05.11.07 Підприємець звернувся до суду з заявою про
перегляд рішення від 26.06.07 господарського суду Черкаської області за
нововиявленими обставинами.

При
цьому, в якості нововиявленої обставини заявник, зокрема, зазначив постанову
від 11.09.07 Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі
№ 13/720 господарського суду Черкаської області, якою відмовлено у задоволенні
позовних вимог Товариства до Підприємця про примусове звільнення спірної
земельної ділянки. При цьому сам заявник у відповідній заяві зазначив, що
постанова від 11.09.07 мотивована тим, що право на вилучення земельної ділянки
має тільки її власник, яким є Міськрада, а не Товариство.

Ухвалою
від 15.01.08 господарського суду Черкаської області (суддя

Упир
І.І.) рішення від 26.06.07 господарського суду Черкаської області залишено без
змін.

Постановою
від 27.03.08 Київського міжобласного апеляційного господарського суду (колегія
суддів у складі: головуючого -Федорчука Р.В., суддів -Ткаченка Б.О., Лобаня
О.І.) апеляційну скаргу Підприємця залишено без задоволення, а ухвалу від
15.01.08 господарського суду Черкаської області -без змін.

При
винесенні зазначених процесуальних актів суди першої та апеляційної інстанцій
прийшли до висновку про те, що заява Підприємця про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами фактично не містить посилання на обставини, що
можуть бути враховані як нововиявлені в контексті ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України.

Не
погодившись з рішеннями попередніх судових інстанцій, Підприємець звернувся до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить ухвалу
від 15.01.08 господарського суду Черкаської області та постанову від 27.03.08
Київського міжобласного апеляційного господарського суду скасувати, та прийняти
по справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Свої
вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було
порушено норми матеріального та процесуального права.

На
день розгляду справи у судовому засіданні 12.06.08 письмові відзиви на
касаційну скаргу від Міськради та Товариства не надійшли, разом з тим згідно

ст.
1112 Господарського процесуального кодексу України відсутність
відзиву на касаційну скаргу (подання) не перешкоджає перегляду судового
рішення, що оскаржується.

Розглянувши
матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши пояснення представника сторони,
суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність застосування судами норм процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ст. 112
Господарського процесуального кодексу України господарський суд може
переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

У
відповідності до п. 5 постанови Пленумом Верховного Суду України від 27.02.81 №
1 "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили",
нововиявленими можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення
справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не
знали і не могли знати заявник і суд.

Не
можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися
після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які
могли бути встановлені судом при вирішенні спору по суті. Також, не можуть
вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які
не були своєчасно подані сторонами.

Аналогічні
рекомендації з питань застосування норм процесуального права дала господарським
судам президія Вищого господарського суду України у пункті 1.1 роз'яснення від
21.05.02 № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими обставинами", відповідно до якого виникнення
нових змін обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни
або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського
процесуального кодексу України.

Днем
виникнення нововиявлених обставин слід вважати день, коли вони стали або
повинні були стати відомі заявникові.

Отже,
суд на підставі ст. 112 Господарського процесуального кодексу України може
переглянути прийняте ним судове рішення за наявності двох умов в їх
комплексному зв'язку: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору та
виявлення їх після прийняття рішення зі спору (обставини, які не могли бути
відомі заявникові). При цьому, слід враховувати, що за своєю правовою природою
нововиявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу рішення.

Господарський
суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами
лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи
питання щодо істотності значення для справи нововиявлених обставин, суд має
керуватися правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо
оцінки доказів, тобто оцінювати наведені заявником обставини за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Разом з тим, слід враховувати, що ніякі докази не мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили, а визнання однією стороною фактичних даних і
обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для
господарського суду не є обов'язковим.

Прийняття
заяви (подання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не
означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення
господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності
нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення
спору.

За
таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що
доводи, викладені Підприємцем в касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки
вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам
закону.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в
касаційній скарзі стверджує факт порушення судами не лише норм матеріального та
процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів, але
відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України оцінка
доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про встановлення
тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім переконанням суду і їх
перевірка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги

ст.
1117 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що
перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною
інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється
застосуванням попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального
права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні господарського суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З
врахуванням того, що з'ясування підставності оцінки доказів та встановлення
обставин по справі в силу ст. 1117 Господарського процесуального
кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції,
колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про
неможливість задоволення касаційної скарги.

На
підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що судами першої та апеляційної інстанції було повно та всебічно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та
винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що
дає підстави для залишення її без змін.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 б/н від 17.04.08 залишити без задоволення.

Постанову
від 27.03.08 Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі
№ 04-13/2514 господарського суду Черкаської області залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська