АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

09.06.08
Справа  № Б-7/219

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

головуючого-судді
Михалюк О.В.

суддів
Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув
апеляційну скаргу ВАТ «Агромаш»

на ухвалу  господарського суду Івано-Франківської
області від 14.03.2008р.

у справі         № Б-7/219

за заявою      ДПІ у м.Івано-Франківську,
м.Івано-Франківськ

до                   ВАТ «Агромаш»,
м.Івано-Франківськ

про визнання банкрутом,

з участю представників
:

від скаржника
-не з»явився

від ініціюючого кредитора
-не з»явився

арбітражний керуючий -ОСОБА_1.

В ході судового засідання сторонам
права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо
складу суду не поступало.

Сторони належним чином були
повідомлені про день та час слухання справи, однак повноважних представників в
засідання не скерували, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 14.03.08р. у справі № Б-7/219 (суддя Кишинський
М.І.) про банкрутство ВАТ “Агромаш», м.Івано-Франківськ визнано майнові вимоги
Державного комітету України з державного матеріального резерву до боржника в
сумі 1382589,00 грн. основного боргу, 1382589,00 грн. штрафу та 270873,81 грн.
пені, а також зобов»язано арбітражного керуючого внести відповідні зміни в
реєстр вимог кредиторів.

Не погоджуючись з даною ухвалою
боржник -ВАТ «Агромаш»подав до Львівського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись,
зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального
та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, оскільки постановою КМУ від 04.10.2004р. матеріальні цінності,
які зберігались у ВАТ «Агромаш»розброньовані і по наказах держкомрезерву
України відпущені з мобрезерву в порядку розбронювання. Крім того, як зазначає
скаржник, в порушення вимог чинного законодавства ні Державним комітетом
України з державного матеріального резерву, ні іншими органами управління
державним матеріальним резервом взагалі ніяким чином не здійснювалось
фінансування та утримання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Наводить скаржник і інші доводи, що
є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду
Івано-Франківської області знаходиться справа № Б-7/219 про банкрутство ВАТ
«Агромаш», м.Івано-Франківськ.

Державний комітет України з державного
матеріального резерву звернувся до господарського суду із заявою з грошовими
вимогами до боржника на суму 3036051,81 грн., вказуючи на те, що на
матеріальному зберіганні боржника знаходяться матеріальні цінності
мобілізаційного резерву, управління яким здійснює Державний комітет України з державного
матеріального резерву. Факт закладення матеріальних цінностей мобілізаційного
резерву на відповідальне зберігання до боржника підтверджується Номенклатурою
накопичення матеріальних цінностей від 26.09.1990р. №И-8с, затвердженої
Госагропромом УССР та звітом -збережувальним зобов"язанням ф-12.

Отже, боржником згідно з затвердженою
Номенклатурою накопичення матеріальних цінностей отримано мобілізаційне
завдання (державне замовлення) на зберігання матеріальних цінностей
мобілізаціного резерву, і відповідно до ст. ст. 4, 151, 154 Цивільного кодексу
УРСР, що кореспондуються зі ст. ст. 11, 936, 937, 938 Цивільного кодексу
України, між кредитором та боржником виникли договірні відносини із
зберігання матеріальних цінностей мобілізаціного резерву.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про державний матеріальний
резерв" державний резерв матеріальних цінностей є недоторканим і може
використовуватись лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

Представником контрольно-ревізійного
відділу Західного регіону Державного комітету України 08.12.2005 року було
проведено перевірку, якою встановлено факти самовільного використання
матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на суму 1 382 589,00 грн.

За неналежне виконання зобов"язань
ст.230 ГК України передбачає відповідальність у вигляді сплати неустойки
(штрафу, пені).

Відповідно до ст. 231 ГК України сплата
неустойки регулюється договором або законом.

Відповідно до п.10 ст.14 Закону України
"Про державний матеріальний резерв" у разі незабезпечення збереження
матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі їх самовільного
відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці
матеріальні цінності, стягується штраф у розмірі 100% від вартості, виходячи з
їх ринкової ціни на день визначення факту відсутності (самовільного
використання), а також пеня  з вартості
відсутнього їх обсягу  за кожен день до
повного повернення матеріальних цінностей.

В контексті викладеного, суд першої
інстанції підставно дійшов висновку про визнання заявлених грошових вимог та
включення їх до реєстру вимог кредиторів.

За таких обставин, доводи скаржника
зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що
можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та
відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський
апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 14.03.2008р. у справі № Б-7/219 залишити без
змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий       суддя
Михалюк О.В.

суддя
Новосад Д.Ф.

суддя
Мельник Г.І.