ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.11.2008

Справа №2-29/5281.1-2008

За позовом - Сакської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим, (96500, м. Саки, вул. Курортна, 57).

До відповідача - Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки», (96500, м. Саки, вул.. Промислова, 9).

Про стягнення 57 138,25грн.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання Романів В.В.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Корницька В. М., довіреність № 4/9/10-00 від 08.01.08, представник.

Від відповідача - Аркатова В. В, довіреність № 202/01-09 від 04.03.08, представник.

Суть спору: Позивач – Сакська ОДПІ звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до Сакського виробничого водопровідно-каналізаційного господарства (Сакського ВПВКГ) про стягнення 57138,25грн. заборгованості перед бюджетом, в тому числі податкового боргу, що виник внаслідок несплати самостійно узгодженого відповідачем податкового зобов’язання згідно декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2003р. в сумі 21540,86грн., а також нарахованої в автоматичному режимі пені за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання з податку на прибуток за період з 01.03.2003р. по 28.01.2005р. в сумі 35597,39грн.

Відповідач проти позову заперечує та у відзиві на позов зазначив, що самостійно узгоджені ним податкові зобов’язання з податку на прибуток у декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2003р. в розмірі 36400грн. сплачені ним в повному обсязі, що підтверджується доданими до справи платіжними дорученнями.

Крім того, не погоджуючись з вимогою про стягнення пені, відповідач вказує на необгрунтованість розрахунку та пропуск строку позовної давності.

Рішенням Господарського суду АР Крим від 23.10.2006р. по справі № 2-31/11634-2006, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.12.2006р., позовні вимоги Сакської ОДПІ задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 5300 грн. заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток, в дохід Держбюджету України стягнуто 53 грн. державного мита та на користь ДП «Судовий інформаційний центр» стягнуто 10,94 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.04.2008р. касаційну скаргу Сакської ОДПІ задоволено частково, вищевказані судові акти скасовано з підстав неправильного застосування норм процесуального права (справа розглянута за нормами Господарського процесуального кодексу, а не Кодексу адміністративного судочинства України), справу направлено на новий розгляд до Господарського суду АР Крим.

Ухвалою ГС АР Крим від 19.05.2008р. вказану справу прийнято до провадження суддею Омельченко В.А., справі привласнено № 2-16/5281.1-2008А.

Ухвалою Заступника Голови господарського суду АР Крим Тіткова С. Я. від 08.10.2008р. справа №2-16/5281.1-2008А передана до провадження судді Башилашвілі О.І. в зв’язку з припиненням повноважень та переходом до іншого суду судді Омельченко В. А. та справі привласнено новий номер №2-29/5281.1-2008А.

13.11.2008р. до господарського суду АРК від відповідача по справі надійшло клопотання про заміну відповідача – Сакського ВПВКГ на його правонаступника – КРП «ВПВКГ м. Саки».

Ухвалою господарського суду АР Крим від 20.11.2008р. вказане клопотання судом задоволено, здійснено заміну відповідача на його правонаступника.

Після з’ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів.

Після закінчення дебатів, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Сакське ВПВКГ зареєстроване Сакською міською Радою, свідоцтво №04055713ю0010118 від 14.11.1995р.

Підприємство є платником податків і зборів, передбачених Законом України „Про систему оподаткування”.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

З наявної в матеріалах справи податкової декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2003р. вбачається, що Сакським ВПВКГ самостійно визначено податкове зобов’язання в розмірі 36400грн.

Відповідно до п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000р. з наступними змінами і доповненнями, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Абзац „б” п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 вказаного Закону визначає, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

При цьому також зазначено, що якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємств.

Таким чином, граничний строк сплати податкових зобов’язань з податку на прибуток за 9 місяців 2003р. складає 20 листопада 2003р.

Як пояснив представник Сакської ОДПІ, податковий борг з податку на прибуток за 3 квартал 2003р. в сумі 21540,14грн. виник за відповідачем внаслідок того, що здійснені ним оплати позивач самостійно зараховував в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, керуючись положеннями п. 7.7 ст. 7 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р.

Дослідивши положення даної норми Закону, якою встановлена рівність бюджетних інтересів та передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях, суд доходить висновку, що вказана норма стосується платників податків, адже податкові зобов’язання та податковий борг згідно з вимогами ст. 1 даного Закону погашає саме він, і п. 7.7 ст. 7 Закону не дає права податковим органам направляти кошти підприємства на свій розсуд.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату податкових зобов’язань з податку на прибуток за 3 квартал 2003р. частково в сумі 25000грн., що підтверджується платіжними дорученнями та вказаними в них призначеннями платежів.

Крім того, платіжним дорученням № 234 від 13.03.2007р. відповідачем під час виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду АР Крим по даній справі про стягнення з Сакського ВПВКГ 5300,00 грн. заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток, сплачено 5304,62 грн., в тому числі 5300 грн. основного боргу та 4,62 грн. – витрати по виконанню.

Всього матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем податку на прибуток за 9 місяців 2003р. в сумі 30300грн.

Отже, заборгованість відповідача перед бюджетом складає 6100 грн. (36400 грн. – 30300 грн.)

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що оплата даного податку здійснена ним в повному обсязі та не приймає до уваги платіжне доручення № 2034 від 22.12.2003р. на суму 6100 грн., оскільки в ньому вказано призначення платежу «податок на прибуток за жовтень 2003р.», тобто цим платіжним дорученням сплачено податкове зобов’язання, визначене у податковій декларації за 4 квартал 2003 року, а не за 3 квартал (9 місяців) 2003р.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р., обов’язок сплачувати узгоджені податкові зобов’язання та погашати податковий борг покладено на платника податків.

Відповідно до п.п. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону джерелами самостійної сплати податкових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податку є будь-які власні грошові кошти, в тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна тощо.

За таких обставин, суд вважає наявні в матеріалах справи платіжні доручення відповідача на суму 30300 грн. належними доказами сплати податку на прибуток в цьому розмірі.

З огляду на п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в частині стягнення 6100 грн. заборгованості з податку на прибуток позовні вимоги Сакської ОДПІ підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги позивача про стягнення 35597,39грн. пені, нарахованої відповідачу в автоматичному режимі за даними особового рахунку, суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Частина 2 ст. 19 Конституції України зобов’язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень і способом, передбаченими Конституцією і законами України.

Згідно з п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

З наданого Сакською ОДПІ розрахунку пені вбачається, що станом на січень 2003р. Сакському ВПВКГ нараховано 33826,66грн. пені, а станом на січень 2005р. пеня складає 35597,39грн.

Пункт 1.4 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” визначає, що пеня – це плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання.

Згідно з п.п. 16.1.1 п. 16.1 ст. 16 Закону України № 2181-Ш після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Проте, як слідує з матеріалів справи та пояснень Сакської ОДПІ, заявлена до стягнення сума пені нарахована відповідачу в автоматичному режимі за даними його особового рахунку, в якому позивачем відображалась сплата податкових зобов’язань без урахування призначення платежів, зазначених відповідачем у своїх платіжних дорученнях, а при самостійному направленні податковим органом коштів платника в рахунок погашення його податкового боргу в порядку п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000р., що призвело до викривлення даних особового рахунку.

Крім того, суд вважає, що оскільки відображені в особовому рахунку данні про оплату не підтверджується первинними документами відповідача, які б свідчили про фактичну оплату зобов’язань та боргу, наданий позивачем розрахунок пені не можна вважати обґрунтованим та належним.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У порушення даних вимог законодавства, позивач не надав суду доказів достовірності даних, відображених у розрахунку пені, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, п. 1.3 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000р. визначає, що податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженої наказом ДПІ України від 12.05.1994р. № 37 (в редакції наказу ДПА України № 342 від 03.09.2001р.), а після припинення її дії також відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України № 276 від 18.07.2005р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за № 843/11123, пеня, в тому числі за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання, підлягає нарахуванню контролюючим органом в особових рахунках платників податків.

Таким чином, пеня за несвоєчасне погашення податкового зобов'язання представляє собою податкове зобов’язання, нараховане контролюючим органом, яке в разі його несплати перетворюється у податковий борг.

Згідно з п. 4.2.2 Інструкції № 276 податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, розраховані органом державної податкової служби, обліковуються у картках особових рахунків за даними електронного реєстру податкових повідомлень у частині узгоджених сум згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001 N 253 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (у редакції наказу ДПА України від 27.05.2003 N 247).

Проте, доказів направлення відповідачу повідомлень про нарахування пені, позивачем не надано, у зв’язку з чим нараховану суму пені не можна вважати узгодженою, а отже, не можна вважати її податковим боргом, який може бути стягнутий в судовому порядку.

При цьому, суд також виходить з того, що п.п. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України № 2181-Ш, який визначає граничні строки стягнення податкового боргу, встановлено, що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Таким чином, Закон ставить граничні строки стягнення податкового боргу в залежність від дня узгодження податкового зобов'язання.

В той же час, доказів того, що податкові зобов’язання з пені, нараховані позивачем, з відповідачем узгоджувались у встановленому порядку, позивачем суду не надано.

За викладених обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 6100 грн. заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені – 24.11.2008р.

Повний текст постанови оформлений та підписаний – 01.12.2008р.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 160,162,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задовольнити частково.

2. Застосувати положення про позовну давність.

3.Стягнути з Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» ((96500, м.Саки, вул. Промислова, 9, код в ЄДРПО України 03347678) в дохід Державного бюджету (р/р №0021 в УДК в АР Крим, МФО 824026, код платежу 11020200, Місцевий бюджет м. Саки) заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток в сумі 6100,00 грн.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Виконавчий лист видати після набрання постановою суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.