КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2008                                                                                           № 18/122

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Крижанівський С.В.

від відповідача 1 - Панкулич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "УкрРосТранснафтопродукт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.05.2008

у справі № 18/122

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "УкрРосТранснафтопродукт"

до                                                   Дочірнього підприємства "ПрикарпатЗахідтранс"

Товариства з обмеженою відповідальінстю "УкрРосТрансОйл"

про                                                  визнання недійсним договору; повернення майна та виселення

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «УкрРосТранснафтопродукт» до Дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосТрансОйл» зобов’язання відповідача-1 виконати взяті на себе зобов’язання в натурі за договором оренди № 08/ПР від 29.03.2003 р. шляхом передачі позивачу наливної залізничної естакади, залізничного під’їзного шляху ЛВДС «Новоград-Волинський», не житлового приміщення площею 16,5 кв.м., не житлового приміщення площею 31,9 кв.м., приміщення зливальників – розливальників загальною площею 98,5 кв.м. та робочого інвентарю, що визначені в додатку № 1 від 19.09.2003 р. та в акті приймання-передачі від 01.10.2003 р., що знаходиться за адресою: м. Новоград-Волинський, урочище Синачі; визнати додаткову угоду № 12 від 02.10.2007 р. до договору № 08/ПР від 29.08.2003 р., підписану позивачем та відповідачем-1 неукладеною; визнати недійсним договір оренди № 1-А від 27.12.2007 р., укладений між відповідачами; зобов’язати відповідача-2 повернути відповідачу-1 орендоване майно за договором оренди № 1-А від 27.12.2007 р., а саме, наливну залізничну естакаду, залізничний під’їзний шлях ЛВДС «Новоград-Волинський», не житлове приміщення площею 16,5 кв.м., не житлового приміщення площею 31,9 кв.м., приміщення зливальників – розливальників загальною площею 98,5 кв.м. та робочого інвентарю, що знаходиться за адресою: м. Новоград-Волинський, урочище Синачі; виселити відповідача-2 з не жилого приміщення площею 16,5 кв.м., не житлового приміщення площею 31,9 кв.м., приміщення зливальників – розливальників загальною площею 98,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Новоград-Волинський, урочище Синачі, з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.05.2008 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Закрите акціонерне товариство «УкрРосТранснафтопродукт» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми Цивільного кодексу України, а саме судом не прийнято до уваги, що припинення договору оренди вчинено сторонами без досягнення суттєвих умов, притаманних угодам щодо розірвання договорів.

Відповідач-1 у наданому відзиві просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Відповідач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав, а тому на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне розглянути справу і вирішити спір за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 р. апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «УкрРосТранснафтопродукт» прийнято до провадження та справу № 18/122 призначено до розгляду на 19.06.2008 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2005 р. у справі № 18/122 за клопотанням позивача щодо визначення належності наданого апеляційному суду доказу стосовно укладання додаткової угоди №2 до Договору №08/ПР від 29.08.2003р., якою строк дії договору визначено до 31.03.2008р., була призначена незалежна судова експертиза, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів ухвалою суду були поставлені наступні питання:

1). Чи відповідає час виконання підписів та відтисків печаток ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» та ДП «ПрикарпатЗахідтранс» на додатковій угоді № 2 від 26.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. даті, якою датований вказаний документ.

2). Чи виконані підписи від імені ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» на додатковій угоді № 2 від 26.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. та на додатку № 2 від 19.09.2003 р. однією особою?

3). Чи однією і тією ж самою печаткою від імені ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» виконані відбитки печатки на додатковій угоді № 2 від 26.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. та на додатку № 2 від 19.09.2003 р.

07.07.2008 р. Київський науково-дослідний інститут судових експертиз був складений висновок № 6200 судово-почеркознавчої експертизи у справі № 18/122, згідно із яким судовим експертом надана наступна відповідь на поставлені ухвалою суду від 19.06.2008 р. запитання:

- підписи від імені Генерального директора «УкрРосТранснафтопродукт» Патракова А.П. на додатковій угоді № 2 від 26.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. та на додаткову угоду № 2 від 19.09.2003 р. виконані однією особою

14.10.2008 р. Київський науково-дослідний інститут судових експертиз був складений висновок № 6201 судово-технічної експертизи у справі № 18/122, згідно із яким судовим експертом надані наступні відповіді на поставлені ухвалою суду від 19.06.2008 р. запитання:

1. В наданій на дослідження додатковій угоді № 2 від 26.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. встановити конкректний час виконання підписів від імені генерального директора ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» Патракова А.П. та директора ДП «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Малихіна В.К. і нанесення відтисків печатки ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» та ДП «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів, тобто, чи відповідає час їх виконання часу, яким датований наданий на дослідження документ (26.09.2003 року), а також визначити період часу (відносну давність) нанесення відтисків печатки ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» та ДП «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів, не виявляється можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку.

2. В наданих на дослідження додатку № 2 від 19.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. і додатковій угоді № 2 від 269.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. відтиски печатки від імені ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» нанесені однією і тією же печаткою ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт», а саме тією ж печаткою ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт», якою засвідчені документи за період часу 2003 – 2004 років, що надані до інституту в якості вільних зразків відтисків печатки ЗАТ «УкрРосТранснафтопродукт» і позначені в інституті як зразки №№ 1-25, 51-55, 57.

В додатку № 2 від 19.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. і додатковій угоді № 2 від 26.09.2003 р. до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. відтиски печатки від імені ДП «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів нанесені однією і тією же печаткою ДП «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів, вільні зразки якої надані до інституту.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/4 від 20.10.2008 у зв’язку з виробничою необхідністю розгляд апеляційної скарги у справі № 18/122 доручено колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. - головуючий суддя, суддів Буравльов С.І., Вербицька О.В.

Ухвалою суду від 20.10.2008 р. провадження у справі № 18/122 було поновлено і розгляд справи призначено на 13.11.2008 р.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Дочірнім підприємством «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів та Закритим акціонерним товариством «УкрРосТранснафтопродукт» 29.08.2003 року був укладений договір оренди № 08/ПР, за умовами якого відповідач-1 передає, а позивач приймає в користування майно, що належить відповдічу-1 на праві власності.

Додатком № 1 від 19.09.2003 року до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. відповідачем-1 визначено майно, яке передається позивачу в оренду, а саме: наливна залізнична естакада, розташована в наливному пункті ЛВДС «Новоград-Волинський»; залізничний під’їздний шлях Новоград-Волинської наливної станції, розташований при станції Новоград-Волинський 1 Коростенського відділення Південно-Західної залізниці; приміщення (кабінет № 1) площею 31,9 кв.м., розташоване в адміністративному будинку на наливному пункті ЛВДС «Новоград-Волинський»; приміщення (кабінет № 3) площею 16,5 кв.м., розташоване в адміністративному будинку на наливному пункті ЛВДС «Новоград-Волинський»; приміщення зливників – наливників (побутові кімнати № 1, № 3, № 4, № 5, кабінети № 2, № 6) загальною площею 98,5 кв.м., розташовані в окремому будинку на наливному пункті ЛВДС «Новоград-Волинський»; приміщення (№ 1, № 2, побутова кімната № 3) загальною площею 51,8 кв.м., розташовані на першому поверсі будинку операторної на наливному пункті ЛВДС «Новоград-Волинський».

На виконання умов договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. відповідач-1 передав позивачу майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2003 р.

Строк оренди відповідно до договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. складає 10 років з моменту прийняття об’єктів, які орендуються, за актом приймання-передачі (п. 4.1 договору).

Додатком № 12 від 02.10.2007 р. до вказаного договору оренди сторони дійшли згоди про припинення договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України).

Таким чином, позивачем і відповідачем 1 в межах вимог чинного законодавства були вчинені дії спрямовані на припинення зобов»зання щодо оренди спірного майна

Стосовно вимоги позивача про визнання додаткової угоди № 12 від 02.10.2007 р неукладеної слід зазначити наступне.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Отже, чинним законодавством України не передбачено такого способу захисту порушеного права, як визнання угоди неукладеної.

В силу статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Додатковою угодою № 12 від 02.10.2007 р. сторони дійшли згоди про припинення договору оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р., а тому договір оренди № 08/ПР від 29.08.2003 р. вважається припиненим.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2007 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір оренди № 1-А, відповідно до умов якого відповідач-1 передає відповідачу-2 в користування майно, що належить відповідачу-1 на праві власності.

Об’єкти, що орендуються передаються відповідачу-2 в довгострокову оренду на взаємовигідних умовах з метою забезпечення безперебійної роботи наливної станції Новоград-Волинський по наливу та відвантаженню залізничним транспортом світлих нафтопродуктів, а також для збільшення пропускної здатності наливного пункту (п. 2.1 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для визнання договору оренди № 1-А від 07.12.2007 р. недійсним, оскільки зазначений договір відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, колегія суддів відзначає, що висновком спеціалістів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз визнано належним наданий суду доказ, а саме оригінал Додаткової угоди №2 до спірного договору, що в свою чергу підтверджує використання відповідачем 1 під час розгляду справи та подання суду правомірних доказів. Крім того укладання вказаної угоди ніяким чином не може впливати на суть прийнятого рішення через те, що основним предметом розгляду позовних вимог був Додаток №12 від 02.102007р., який є чинним, і яким основне зобов’язання було припинено. З огляду на викладене колегією суддів було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення судово-криміналістичної експертизи, а так само з приводу необгрунтування у клопотанні підстав призначення експертизи, виду експертизи у відповідності з вимогами господарсько-процесуального законодавства та не надання доказів наявності методики по дослідженню спірних питань, про відсутність якої викладено у описовій частині висновку спеціалістів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 13.05.2008 року у справі № 18/122 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «УкрРосТранснафтопродукт» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 13.05.2008 року у справі № 18/122 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «УкрРосТранснафтопродукт»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

18.11.08 (відправлено)