ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Київ - 32, вул. Комінтерну, 16
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08"
квітня 2008 р.
Справа №
А6/185-08

10.45 год.

Господарський
суд Київської області в складі:

головуючого
судді
Маляренка А.В.

при
секретарі
Поднебес О.В.

розглянувши
адміністративну справу № А6/185-08

за
позовом  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Біла
Церква

до Білоцерківської обґєднаної державної
податкової інспекції, м. Біла Церква

про
скасування податкового повідомлення рішення

Представники:

позивача:         ОСОБА_2.(довіреність б/н від 19.01.2008р )

відповідача:
Пилипенко М.І.(довіреність
№1780/10/23-3 від 10.08.2007р.)

Обставини спору:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним
позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції (далі -
відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Провадження у справі було відкрите
відповідно до ухвали від 24.03.2008 року
за правилами  Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин через безпідставне визначення податкового
зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою
прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став Акт
№03024/177/171/115/ від 27.09.2007 року, складений на підставі
проведеної Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Київської  області виїзної планової документальної
перевірки фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2004р. по
30.06.2007р.

За
результатами перевірки позивачу було винесено податкове повідомлення-рішення
№3138/000770171/0/595 від 08.10.2007р. на суму 120 711 грн., в т.ч. основний
платіж -80 474 грн., фінансова санкція 40 237 грн.

Позивач
не погоджуючись з такими висновками
контролюючого органу, з метою захисту своїх прав  і охоронюваних законом інтересів, звернувся
до суду з адміністративним позовом про визнання нечинними податкового
повідомлення рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні  позовні вимоги підтримав,
вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з
підстав викладених в позовній заяві.

Представник
відповідача  проти позовних вимог
заперечує про що подав до суду заперечення проти позову вих. №9380/10 від
07.04.2008р. та просить суд відмовити у його
задоволенні.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду
по суті.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Білоцерківською
об'єднаною  державною податковою
інспекцією Київської  області з 17
вересня по 25 вересня 2007 року було
проведено виїзну планову документальну перевірку фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2004р. по 30.06.2007р

За
результатами проведеної перевірки був складений Акт
№03024/177/171/115/ (далі -Акт перевірки), в якому зазначаються
порушення порядку ведення податкового обігу, а саме:

ст.1
Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, а саме:
обсяг виручки від реалізації товарів за період з 01.07.2004 року по 30.06.2007
року визначався по факту відгрузки товарів, а не факту отримання коштів від
покупців на розрахунковий рахунок або в касу підприємця;

абзацу
5 ст.1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, а
саме: занижено обсяг виручки від реалізації товарів за 3 квартал 2004 року;

ст.4
Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” та п.5
„Порядку ведення книги обліку доходів і витрат”, а саме: порушення правил
ведення книги обліку доходів та витрат;

ст. 9
Закону України „Про державний реєстр фізичних осіб -платників податку та інших
обов'язкових платежів” та „Порядку заповнення та подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку і сум утриманого з нього податку”, а саме, фізична особа
-підприємець не подавав довідку ф.№1-ДФ за І півріччя 2004 року, за 2005р.,
2006р. та за І півріччя 2007 року про виплачені доходи та утриманий податок з
доходів фізичних осіб по виплаченим доходам ФОП підприємця;

ст.2
Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, а саме
занижена ставка єдиного податку за період з01.07.2004р. по 30.06.2007р.

п.п.7.4.1,
п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме:
занижено податок на додану вартість за період з 01.03.2006р. по 31.07.2006р. та
з 01.03.2007р. по 30.04.2007р.

На
підставі Акту перевірки Відповідачем було прийняте податкове повідомлення
рішення №3138/000770171/0/595 від 08.10.2007р. на суму 120 711 грн.

Позивач
не погоджується з висновками викладеними в акті перевірки Білоцерківської  ОДПІ від 02.04.07р. №20/17-217-, а
прийняте на їх підставі  податкове
рішення №3138/000770171/0/595 від 08.10.2007р. на суму 120 711 грн.  вважає протиправними.

Проаналізувавши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд визнає викладені в акті
перевірки висновки помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження в
ході розгляду даної справи, виходячи з наступного:

Як
вбачається з матеріалів справи, СПД ОСОБА_1. мав взаємовідносини з ТОВ „Стекс”,
ПП „Техфор”, ТОВ „Леокс”, установчі документи, свідоцтва, статути, свідоцтва
платника податку та свідоцтва про реєстрацію яких, визнано господарськими
судами недійсними, а їх державну реєстрацію скасовано. На думку відповідача,
оскільки зазначені юридичні особи не являються платниками ПДВ, то й усі
укладені договори та податкові накладні слід вважати недійсними та таким, що не
давали позивачу право відносити зазначені в них суми ПДВ до податкового
кредиту.

Постанова
Верховного Суду України від 10.06.2003р. по справі № А-9/462 зазначено, що
визнання в судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих
документів платника податку, його свідоцтва як платника ПДВ не є підставою для
визнання вчинених ним з іншими суб'єктами господарювання юридично значимих дій
недійсними, оскільки його контрагенти за договором можуть нести
відповідальність за наявності вини.

У
Постанові Колегії суддів судової палати в адміністративних справах Верховного
суду України від 13.02.2007 року зазначено, що встановлення умислу учасника
угоди (правочину) на її укладання з метою, суперечною інтересам держави та
суспільства повинно бути досліджено і доведено. Наявність умислу не може бути
підтверджено лише рішенням суду про визнання установчих документів однієї зі
сторін договору недійсними та скасування її державної реєстрації, оскільки
предметом дослідження у такій справі є, зокрема, відповідність установчих
документів вимогам чинного законодавства, а не наявність протиправного умислу
при укладанні конкретної угоди, що мала місце під час підприємницької
діяльності. Сам факт скасування державної реєстрації підприємства не тягне за
собою недійсності всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації та
до моменту виключення з Державного реєстру.

Прийняттям
податкового повідомлення -рішення №3138/000770171/0/595, Білоцерківською ОДПІ
покладено на Позивача вину за порушення порядку здійснення господарської діяльності
його контрагентами.

Таким
чином, суд встановив, що висновки Білоцерківської ОДПІ щодо завищення
податкового кредиту на суму 2886,80 грн., в результаті чого завищено податковий
кредит по ПДВ та занижено податку на додану вартість на загальну суму 80 474
грн. є без підставними.

Відповідно
до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Суд
вважає, що відповідач не довів суду ті обставини на підставі яких було
визначено податкове зобовґязання та застосовано штрафні санкції в
оскаржуваному  податковому  повідомленні рішенні.

Таким чином, викладені в акті перевірки
висновки Білоцерківської ОДПІ щодо порушення позивачем приписів податкового
законодавства при формуванні податкового кредиту спростовуються встановленими у
даній справі обставинами, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення
-рішення є таким, що не відповідає чинному законодавству і на цій підставі
підлягає визнанню недійсним.

Проаналізувавши
вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали
справи господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Статтею
167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного
дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не
була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні
тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час
виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у
справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 158-163 КАС
України,господарський суд -

п  о  с
т  а  н  о  в
и  в  :

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Скасувати податкове повідомлення рішення
Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції
№3138/000770171/0/595 від 08.10.2007р. на суму 120 711 грн.

Постанова суду може
бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд
Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду
протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі
апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга
подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений
строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя
Маляренко А.В.