ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.08

Справа № 2/325-08.

за позовом          Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», Сумська область, Лебединський р-н

до відповідача Межирицької сільської ради, Лебединського району Сумської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруна стороні

відповідача Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації»

Виконавчого комітету Лебединської міської ради

про визнання договору дійснимта визнання права власності

Суддя СОП‘ЯНЕНКО О.Ю.

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

Представники сторін:

позивача           Василець С.О.

відповідача            не прибув

Суть спору: позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу майна боржника-банкрута від 20 листопада 2006 року, укладений між позивачем та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Межиріч» приміщення олійниці (літери «А» та «а», яка знаходиться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Ярівська, 5; визнати за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь» (позивачем) право власності на приміщення олійниці (літери «А» та «а»), яка знаходиться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Ярівська, 5

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 129 від 15.07.08р., в якому проти позовних вимог не заперечує та підтримує їх в повному обсязі.

Третя особа в засідання суду не з’явилась, письмових пояснень по суті позовних вимог не надала.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши їх фактичні обставини суд встановив:

20.11.06р. між позивачем та СТОВ «Межиріч» було укладено договір купівлі-продажу майна боржника-банкрута у відповідності з яким були придбані приміщення олійниці, крупорушки з обладнанням (літера «А» та «а»), які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Ярівська, 5.

У відповідності з умовами даного договору позивач перерахував грошові кошти на рахунок СТОВ «Межиріч» у розмірі 18000 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи, зокрема № 234 від 21.11.2006р. на суму 3000 грн. та № 83 від 21.11.2006р. на суму 15000 грн.

29.11.2006р. по акту приймання-передачі позивачу було передане дане майно.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.07р. № 952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов’язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим законом.

Позивач звернувся до відповідача стосовно прийняття рішення про видачу свідоцтва на право власності на придбане майно, на що відповідачем було відмовлено, оскільки договір не посвідчений нотаріально.

Відповідачем було видане рішення № 24 від 26.03.2008р. про визнання права власності на нерухоме майно, в.ч. і на приміщення олійниці, яке знаходиться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Ярівська, 5.

Звернувшись до ліквідатора боржника-банкрута СТОВ «Межиріч» стосовно укладення договору купівлі-продажу в нотаріальній формі позивачу було відмовлено на підставі того, що підприємство являється банккрутом і у нього відсутні грошові кошти на оплату послуг нотаріуса.

Крім цього позивач звернувся до Комунального підприємства «бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради, де йому було запропоновано звернутися до господарського суду про визнання договору дійсним та визнання права власності.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предэ’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

У відповідності з ч. 2 220 ЦК України якщо сторни домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, щодо визнання права власності за державою в особі Міністерства транспорту та зв'язку України на нерухомі нежитлові приміщення обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Тому, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір купівлі-продажу майна боржника-банкрута від 20 листопада 2006 року, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь» (42218, Сумська область, Лебединський р-н, с. Михайлівка, вул. Твердохліба, 10, ) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Межиріч» (42230, Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, ) приміщення олійниці (літери «А» та «а», яка знаходиться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Ярівська, 5

3.           Визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь» (42218, Сумська область, Лебединський р-н, с. Михайлівка, вул. Твердохліба, 10, ) право власності на приміщення олійниці (літери «А» та «а», яка знаходиться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Ярівська, 5

4.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 21.07.2008р.

СУДДЯ                                                              О.Ю. СОП’ЯНЕНКО