ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"19" травня 2008 р. № 02-03/

Суддя Тищенко О.В.,          розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єксімпрод»,м.Київ

до Закритого акціонерного товариства «Переяслав-Хмельницький Хдібозавод»,м Переяслав-Хмельницький

про           стягнення 46008,65грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Єксімпрод»,м.Київ до Закритого акціонерного товариства «Переяслав-Хмельницький Хдібозавод»,м Переяслав-Хмельницький про стягнення 46008,65грн.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування сторін, їх місцезнаходження, ідентифікаційні коди суб’єкта господарської діяльності.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивач не вказав в заяві поштовий індекс відповідача, тобто не повністю зазначив його місцезнаходження, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку п. 2 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, керівники підприємств, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Проте, як вбачається з наданих матеріалів заяви, особа, що підписала її, не надала суду документів які б підтверджували її повноваження підписувати та подавати до суду позовну заяву.

Зазначене є підставою для повернення позовної заяви в порядку п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати державного мита визначається Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита затвердженою Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року № 15 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 року за № 50 (далі –Інструкція).

Відповідно до ст. 1 Інструкції, державне мито сплачується готівкою, шляхом перерахувань із рахунку платника в кредитній установі.

У п. 5 Роз’яснення від 04.03.1998 року № 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Арбітражного процесуального кодексу України» Вищий господарський суд України дав такі вказівки. Платіжне доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується державним митом.

Платіжне доручення № 849 від 16.04.2008р. не містить відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується державним митом.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 63 ГПК України, суд

Ухвалив:

1. Позовну заяву з доданими документами повернути позивачу.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя                     Тищенко О.В.