ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"01"
квітня 2008 р.

Справа
№ 02/58-10А.

За
позовом Підприємця
ОСОБА_1 м. Луцьк

До Волинського обласного управління у
справах захисту прав споживачів,                               м. Луцьк

Про
визнання нечинною постанови

Головуюча  суддя    С.В. Костюк

При
секретарі         О.Г. Сур'як

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - підприємець;

Від відповідача: Лобачевська І.С., довіреність
№14/1-14 від 08.01.2008 р.

Права та обов'язки представникам сторін
роз'яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу від представників сторін  не поступило.

Суть спору: Позивач ставить вимогу визнати
нечинною Постанову про накладення стягнення
№30 від 04.02.2008 р., якою до підприємця ОСОБА_1  застосовано штраф у розмірі 30% та 50%
вартості отриманої від реалізації продукції, або 3 306 грн.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивач
зазначає, що не згідний з актом
перевірки, на підставі якого прийнята оспорювана постанова, оскільки
описаний в акті перевірки товар не повністю належить підприємцю, між актом
перевірки та  таблицею до нього  є розбіжності, висновок про відсутність для
споживача інформації про виробника на товар є сумнівним.

Відповідач в запереченні  на позов
повністю не погоджується з вимогами позивача, вказуючи, що  підтвердженням належності товару саме  підприємцю ОСОБА_1 є договір  №2001/1 від 20.01.2008 р.,  підприємець особисто ознайомив з актом
перевірки та не надав жодних заперечень до нього , під час  перевірки посадові особи керувалися
Порядком  №311  від 25.10.2006 р., Законом України «Про
захист прав споживачів», Правилами
роздрібної торгівлі продовольчими товарами, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції  08.11.2007 р. за
№1257/14524, адміністративно-господарська санкція  до підприємця
застосована  відповідно до ст.23
Закону  України «Про захист прав
споживачів».

З представлених суду матеріалів
вбачається наступне.

29.01.2008 р. заступником начальника  Волинського обласного  управління у справах захисту прав споживачів
проведена  перевірка  дотримання законодавства  про захист прав споживачів підприємцем
ОСОБА_1, за результатами якої  складено
акт №004451.

Як слідує з даного акту перевірка
проводилась за скаргою споживача на неотримання
повної, доступної інформації про товар -ноутбук та комплектуючі до
нього.

В ході перевірки встановлено реалізація
даного товару  з порушенням  Правил продажу  непродовольчих товарів, а саме: ненадання
повної інформації про товар у експлуатаційній документації, яка не відповідає
вимогам ГОСТу 2.601-95, так як не забезпечена
інформацією  на мові походження
товару та державній мові, чим порушено
п.8 Порядку  гарантійного ремонту
(обслуговування) або гарантійної заміни технічно - складних побутових товарів,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 11 квітня 2002 р. N 506 , не зазначено
дати виготовлення, номеру нормативних документів, яким повинен відповідати товар,
найменування та адресу виробника та адресу сервісного центру, заводський номер,
гарантійні зобов'язання виробника, що є порушенням ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів». При перевірці
не пред'явлений сертифікат відповідності, відсутність інформації при
експлуатації  не дає  підстави ідентифікувати  товар, чим порушено ст.14,15 вищезазначеного
Закону.

З аналогічними порушеннями, тобто,  без зазначення сервісного центру у
гарантійному  талоні та без талонів
встановленого зразка, реалізовано товар
(ноутбук) споживачеві, від якого
надійшла скарга, чим порушено п.2,3,4,16 та ін. Правил роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами.

На підставі акту перевірки  04.02.2008 р. прийнята Постанова про
накладення  стягнення за №30, згідно якої  до підприємця ОСОБА_1 на підставі ст.23
Закону України «Про захист прав споживачів» застосовано штраф  в розмірі
30% та 50%  від вартості  отриманої для реалізації  партії продукції або  3 306 грн. за реалізацію технічно-складних
товарів без необхідної інформації для споживачів  та без відсутності  реєстраційних номерів сертифікатів
відповідності  у документах, згідно  з якими товар передано на реалізацію.

Дана постанова  є предметом спору по справі.

Заслухавши
підприємця ОСОБА_1, представника відповідача, господарський суд вважає,
що відповідач при прийнятті оспорюваної Постанови діяв у відповідності до
чинного законодавства, а тому підстави
для визнання її  нечинною, а
відтак і задоволення адміністративного позову відсутні.

Даний висновок судом зроблено  виходячи з такого.

Порушення  законодавства про захист прав споживачів
підприємцем ОСОБА_1 підтверджено  актом
перевірки від 29.01.2008 р., який складено в присутності  підприємця та підписано без будь-яких
заперечень.

Законом України «Про захист прав споживачів»,
зокрема, ст.15 даного Закону, п.8 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування)
або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 квітня 2002 р. N 506  та
п.16 Правил продажу непродовольчих товарів, затверджених наказом Міністерства
економіки України

від
19 квітня 2007р. N104, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України

8
листопада 2007 р. за N 1257/14524
передбачено, що інформація про товар повинна бути викладена на державній
мові та містити:  назву товару,
найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони
реалізуються; найменування нормативних документів, вимогам яких повинні
відповідати вітчизняні товари; дані про основні властивості товару; відомості
про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими
актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі
застереження встановлені нормативно-правовими актами; дані про ціну (тариф),
умови та правила придбання товару; дату виготовлення; відомості про умови
зберігання;гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови
ефективного і безпечного використання товару; строк придатності (строк служби)
товару, відомості про необхідні дії споживача після його закінчення, а також
про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і
технічне обслуговування.

Ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів»та Положенням про порядок
накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист
прав споживачів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від
17.08.2002 р. №1177 передбачено, що у разі порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність
за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про
продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації
партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону
суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, -
у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідачем доведено
належним чином  доказами
правомірність  прийнятої  постанови, які не спростовано доказами  позивачем, суд вважає правомірним
застосування штрафної санкції по Постанові, вимогу позивача безпідставною і
відмовляє в її задоволенні.

Керуючись Законом України «Про захист
прав споживачів», ст.ст.71,86,158-160 Кодексу адміністративного
судочинства України,  господарський
суд

п о с т а н о в и в :

1.
В позові
відмовити.

На постанову  через суд
першої інстанції може бути  подано
заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови
в повному обсязі.

Апеляційну  скаргу може бути подано через суд першої
інстанції протягом двадцяти днів після
подання заяви  про апеляційне
оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду
апеляційної  інстанції.

Апеляційну скаргу може  бути
подано без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
установлений для подання  заяви про
апеляційне  оскарження.

Постанова набирає  законної сили
після закінчення строків для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.В. Костюк

Дата виготовлення повного

тексту постанови - 07.04.2008 р.