СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.08

Справа № 10/388-08.

За позовом          приватного підприємця
ОСОБА_1Сумського району

до відповідача     1.
Сумської міжрайонної  державної
податкової інспекції

2. Сумської товарної біржі
«Сумиагропромбіржа» м. Суми

3-тя особа          Кияницька сільська рада

про визнання договору
дійсним та визнання права власності

Суддя   І.В.МАЛАФЕЕВА

Представники:

від позивача          ОСОБА_2

від відповідача     1. не з'явився

2. не з'явився

Від 3-ї особи           не з'явився

Суть спору: позивач
просить визнати дійсним договір купівлі-продажу майна від 26 грудня 2002 року,
укладений на Сумській товарній біржі „Сумиагропромбіржа", визнати  за ним
право  приватної власності на
нежитлові приміщення розташовані за адресою: Сумська обл., Сумський район, с.
Кияниця, вул. Супруна, 19, що відповідно до технічного паспорту складаються з
кафе літ. А-І площею 290,7 м2, підвал літ. п/д площею 151,6 м2, сарай Б площею
32,4 м2.

Також позивач просить суд
визнати здійснені перепланування приміщень №2, №3, №4, №5, №9, №10, №11 в кафе
літ. А-І, які розташовані за адресою: Сумська обл., Сумський район, с. Кияниця,
вул. Супруна, 19 такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від
29.07.2008 р. до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, залучено Кияницьку сільську раду Сумської області.

Перший відповідач
Сумської МДПІ вважає себе неналежним відповідачем в зв'язку з чим подав
клопотання  про залучення Сумської МДПІ у
справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,
другий відповідач відзиву на позов не подав.

Кияницька сільська рада
на території якої знаходиться кафе, проти позовних вимог не заперечує, справу
просить розглядати без участі її представника.

Розглянувши матеріали
справи, суд встановив:

26 грудня 2002 року
позивач  придбав на відкритих торгах на
Сумській товарній біржі „Сумиагропромбіржа" майно: приміщення кафе з
прибудовою, що розташоване за адресою: Сумський район, с. Кияниця, вул.
Супруна, 19.

Продавцем за даним
договором виступила Сумська міжрайонна державна податкова інспекція, яка
реалізовувала майно боржника перед бюджетом по податках.

Відповідно до статті 15
Закону України „Про товарну біржу" укладений мною Договір було
зареєстровано на Сумській товарній біржі „Сумиагропромбіржа", в цій же
статті зазначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню.

Таким чином, відповідно
до статті 12 Закону України „Про власність" (який був чинний на момент
укладення угоди, позивач набув право власності на приміщення кафе з прибудовою,
що розташоване за адресою: Сумський район, с. Кияниця, вул. Супруна, 19.

Проте реєстрацію права
власності в бюро технічної інвентаризації позивач  своєчасно не здійснив.

З 01 січня 2004 року
набрав чинності Цивільний кодексу України, відповідно до статті 657 якого,
договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно зі статтею 220
Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до статті 328
Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 319
Цивільного кодексу України, власник володіє, користується розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Позивачем здійснено  ремонт та перепланування приміщення кафе,
здійснені  ним перепланування нежитлового
приміщення відповідають вимогам державних
будівельних   норм   та
правил,   що   підтверджується   висновком будівельно-технічного обстеження
№116 від 09.07.2008р.

Відповідно до частини 2
статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту майнового права є
визнання права.

Слід зазначити, що на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може  визнати за ним право власності на нерухоме
майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.
5 ст. 376 Цивільного кодексу України). Питання визнання права власності на
переплановані приміщення Цивільним кодексом не регулюються, однак ст. 8 цього
кодексу визначає, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом,
іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими
правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що
регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже,
законність перепланування досліджується аналогічно законності самочинного
будівництва.

Як зазначалося вище,
самочинне перепланування відповідача державним будівельним нормам і не порушує
прав інших осіб. Тому вимоги позивача визнаються судом правомірними,
обґрунтованими і  такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Клопотання першого
відповідача про залучення його не відповідачем, а третьою особою, задоволенню
не підлягає, оскільки саме Сумська міжрайонна державна податкова інспекція є
стороною правочину, який позивач просить визнати дійсним. Однак в зв'язку з
тим, що відповідачами права позивача не порушувалися, а спір виник
внаслідок  змін в законодавстві, судові
витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і  такими, що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 82, 84,
85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір
купівлі-продажу майна від 26 грудня 2002 року, укладений на Сумській товарній
біржі „Сумиагропромбіржа".

3.          Визнати  право приватної власності фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і. к. НОМЕР_1) на нежитлові приміщення, що
відповідно до технічного паспорту складаються з кафе літ. А-І площею 290,7 м2,
підвал літ. п/д площею 151,6 м2, сарай Б площею 32,4 м2, із здійсненими
переплануваннями приміщень №2, №3, №4, №5, №9, №10, №11 в кафе літ. А-І, що
розташовані за адресою: Сумська обл., Сумський район, с. Кияниця, вул. Супруна,
19

СУДДЯ
І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому зсіданні
оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення
підписаний 21.08.2008 р.