ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.08                                                                                           Справа№ 28/53А

(5/1733-12/308)

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Львівський завод Автонавантажувач», м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 29.06.2005 року № /3/11041

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Козенко Н.В. - представник

Від відповідача: Мазан О.І. –головний державний податковий інспектор

Позов заявлено Відкритим акціонерним товариством «Львівський завод Автонавантажувач»до Державної податкової інспекції у м. Львові про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові від 29.06.2005 року № /3/11041.

Письмовим уточненням позовних вимог від 11.10.2005 року(том.2,а.с.14) позивач уточнив позовні вимоги, просить визнати нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові від 29.06.2005 року № /3/11041.

Постановою господарського суду Львівської області від 31 жовтня 2005 року у справі №5/1733-12/308 (залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2006 року) позов задоволено, визнано нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові № /3/11041 від 29.06.2005 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.11.2007 року касаційну скаргу ДПІ у м. Львові задоволено, постанову господарського суду Львівської області від 31 жовтня 2005 та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2006 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно резолюції голови господарського суду Львівської області справу передано на розгляд судді Морозюку А.Я.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у по зовній заяві та письмовому поясненні, позивач просить суд визнати нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові від 29.06.2005 року № /3/11041.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому суду письмовому поясненні на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Постанову в повному обсязі складено 15.04.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Львові проведено документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ “Львівський завод Автонавантажувач” за період з 01.07.2002 року по 01.04.2004 року.

За результатами перевірки було складено Акт від 19.11.2004 року №133/23-2/05808758 (далі-Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення ст. ст. 1, 2, 5, 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" № 1963-ХІІ від 11.12.1991 року, із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податку з власників транспортних засобів в сумі 8505,8 грн.

Зокрема, у вищевказаному Акті перевірки(п.2.13 Акту) зазначено, що розрахунок суми податку з власників транспортних засобів на 2003 рік подано на 21 транспортний засіб на суму 18933,00 грн. Розрахунок суми податку з власників транспортних засобів на 2004 рік подано на 1 автотранспортний засіб на суму 240,00 грн. При перевірці повноти нарахування та сплати податку з власників транспортних засобів встановлено, що згідно даних комп’ютерного обліку ВДАІ УМВС у Львівській області станом на 01.01.2004 року зареєстровано транспортні засоби, які не включені до розрахунку податку з власників транспортних засобів та інших машин та механізмів на 2004 рік, чим порушено ст. ст. 1, 2, 5, 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" № 1963-ХІІ від 11.12.1991 року, із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податку з власників транспортних засобів в сумі 8505,8 грн., а саме: - IKARUS 256 донараховано 374,4 грн. податку: потужність –10400 см. куб., ставка –3,6 грн., податок –374,4 грн.; - ЗІЛ 130 ВІ 27, донараховано 600,0 грн. податку: потужність –6000 см. куб., ставка –10,0 грн., податок –600,0 грн.; - МАЗ 5335, донараховано 1680,0 грн. податку: потужність –11200 см. куб., ставка –15,0 грн., податок –1680,0 грн.; - ГАЗ 5204, донараховано 350,0 грн. податку: потужність –3500 см. куб., ставка –10,0 грн., податок –350,0 грн.; УАЗ 3303, донараховано 240,0 грн. податку: потужність –2400 см. куб., ставка –10,0 грн., податок –240,0 грн.; РАФ 220301, донараховано 86,4 грн. податку: потужність –2400 см. куб., ставка –3,6 грн., податок –86,4 грн.; ЗІЛ 431412, донараховано 1305,0 грн. податку: потужність –8700 см. куб., ставка –15,0 грн., податок –1305,0 грн.; КАМАЗ 5320, донараховано 1635,0 грн. податку: потужність –10900 см. куб., ставка –15,0 грн., податок –1635,0 грн.; КРАЗ 257, донараховано 2235,0 грн. податку: потужність –14900 см. куб., ставка –15,0 грн., податок –2235,0 грн.

На підставі вищеназваного Акту перевірки, та рішень податкових органів за результатами адміністративного оскарження, ДПІ у м.Львові було прийнято податкове повідомлення-рішення № /3/11041 від 29.06.2005 року, яким згідно з підпунктом ”б” п.п.4.2.2 ст. 4, п.п.17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000 року із відповідними змінами та доповненнями, відповідно до п.8 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” № 509-ХІІ від 04.12.1990 року, із змінами та доповненнями, ст. ст. 1, 2, 5, 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" № 1963-ХІІ від 11.12.1991 року, із змінами та доповненнями, ВАТ “Львівський завод Автонавантажувач” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 9356,38 грн, з яких основний платіж –8505,80 грн, штрафні (фінансові) санкції –850,58 грн.

Дану суму основного платежу (8505,80 грн) нараховано за весь 2004 рік, а перевірка проводилася за період з 01.07.2002 року по 01.04.2004 року.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11 грудня 1991 року № 1963-XII, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується юридичними особами - щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Враховуючи зазначене вище, ДПІ у м.Львові мала право визначити податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів тільки за І кв. 2004 року (період, який був охоплений перевіркою, що була проведена за період з 01.07.2002 року по 01.04.2004 року) у сумі 2126,45 грн.

Відповідач вказує на те, що ВАТ “Львівський завод Автонавантажувач” не включив до розрахунку податку з власників транспортних засобів та інших машин та механізмів на 2004 рік транспортні засоби, зареєстровані у ВДАІ УМВС у Львівській області станом на 01.01.2004 року, чим порушено ст.ст. 1, 2, 5, 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" № 1963-ХІІ від 11.12.1991 року, із змінами та доповненнями.

Однак, податковим органом не було прийнято до уваги той факт, що 19.08.2004 року Відкритим акціонерним товариством “Львівський завод Автонавантажувач” було подано до ДПІ уточнений розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (том.1, а.с.113-115), згідно з яким була нарахована сума податку з власників транспортних засобів 8746,0 грн. А відповідно до платіжного доручення №246 від 20.08.2004 року(том.1,а.с.112) підприємством сплачено податок з власників транспортних засобів за І-ІІ кв. 2004 року у сумі 4253,00 грн. Перевірку було завершено 19.11.2004 року, що свідчить про обізнаність податкового органу із вказаними фактами станом на дату складення Акту перевірки від 19.11.2004 року №133/23-2/05808758 та дату прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Тобто відповідачем на момент прийняття податкового повідомлення-рішення № /3/11041 від 29.06.2005 року, яке оскаржується, не було враховане дане платіжне доручення.

При цьому, відповідно до викладеного в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.11.2007 року по даній справі (якою були скасовані судові рішення першої та апеляційної інстанції у даній справі та справу передано на новий розгляд) та виходячи із приписів ч.5 ст.227 КАС України, судом при новому розгляді справи з’ясовано, що позивачем повністю дотримано порядок визначення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, та внесення виправлень до його розрахунків.

Так, відповідно до ст.6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11 грудня 1991 року № 1963-XII (тут і далі - в редакції із змінами станом на час існування спірних правовідносин), податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за станом на 1 січня поточного року.

Відповідно до ст.5 зазначеного Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується юридичними особами - щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Згідно із п. 5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (тут і далі - в редакції із змінами станом на час існування спірних правовідносин), податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Якщо у майбутніх періодах(з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право подати уточнюючий розрахунок.

Наказом ДПА України від 17.09.2001 року № 373 (прийнятим відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", статті 8 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та статті 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів"), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 жовтня 2001 року за № 862/6053, було затверджено «Порядок заповнення і подання Розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та Довідки про суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які зменшують або збільшують податкові зобов'язання в результаті виправлення самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах до органу державної податкової служби»(далі-Порядок).

Згідно пункту 2 зазначеного Порядку, розрахунок податку складається на підставі бухгалтерських звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року і подається платником податку до органів державної податкової служби за місцезнаходженням та місцем постійного базування транспортних засобів у строки, визначені підпунктом 4.1.4 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" для річного звітного періоду, - протягом 60 календарних днів після останнього календарного дня звітного (податкового) року.

Згідно пункту 13 Порядку, якщо платником податку самостійно виявлено помилки, що містяться у раніше поданому ним Розрахунку, то такий платник зобов'язаний подати уточнений Розрахунок, що містить виправлені показники.

Відповідно до пункту 14 Порядку, якщо у зв'язку з виправленням помилки визначено заниження податкового зобов'язання, то платник протягом 10 календарних днів від дня подачі уточненого розрахунку зобов'язаний:

- сплатити суму недоплати;

- самостійно нарахувати та сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми такої недоплати.

Таким чином, ДПІ у м. Львові безпідставно нараховано основний платіж по податку з власників транспортних засобів та інших машин та механізмів. Відповідач повинен був нарахувати тільки штрафні санкції у розмірі 10 % від суми податку за І кв. 2004 року (2126,45 грн), що становить 212,65 грн.

Безпідставним є посилання позивача, що на момент проведення податковим органом перевірки підприємство знаходилось в процедурі санації, а отже неустойка (штраф, пеня) інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов”язань і зобов”язань щодо сплати податків і зборів не нараховуються, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою господарського суду Львівської області від 29.05.2001 року у справі №7/93-23/46 (том 1,а.с.139) було порушено справу про банкрутство ВАТ “Львівський завод Автонавантажувач” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Провадження у справі про банкрутство тривало і протягом періоду, за який проведена перевірка, так і станом на дату поведення перевірки та прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення(про що свідчать відповідні ухвали суду у справі про банкрутство, том 1, а.с.140,141).

Таким чином, штрафні(фінансові) санкції застосовано до ВАТ “Львівський завод Автонавантажувач” за порушення, які виникли у 2004 році, тобто внаслідок поточної господарської діяльності під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14 травня 1992 року N 2343-XII, мораторій на задоволення вимог кредиторів –це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Положення ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, яка встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові(економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) стосується вимог, зобов’язань, які підпадають під поняття мораторію. Таким чином, ці положення слід застосовувати у контексті зі ст. 1 Закону, де наведене саме визначення мораторію.

Системний аналіз змісту вищезазначених норм права свідчить про те, що що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов”язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Враховуючи те, що штрафні(фінансові) санкції застосовано до ВАТ “Львівський завод Автонавантажувач” за порушення, які виникли внаслідок поточної господарської діяльності під час дії мораторію, дія мораторію на ці штрафні(фінансові) санкції не розповсюджується.

Виходячи із всього вищенаведеного, визначення податковим органом позивачу податковим повідомленням-рішенням № /3/11041 від 29.06.2005 року суми податкового зобов’язання за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в частині 8505,80 грн - основного платежу та 637,93 грн - штрафних (фінансових) санкцій, є безпідставним.

Щодо визначення позивачу цим податковим повідомленням-рішенням № /3/11041 від 29.06.2005 року суми податкового зобов’язання за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в частині суми 212,65 грн - штрафних (фінансових) санкцій, то воно здійснено податковим органом правомірно.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Суд визнає нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові від 29.06.2005 року № /3/11041 в частині визначення суми податкового зобов”язання за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 8505,80 грн –основного платежу та 637,93 грн –штрафних (фінансових) санкцій. В задоволенні іншої частини адміністративного позову суд відмовляє.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.6, п.7 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,158,160,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові від 29.06.2005 року №/3/11041 в частині визначення суми податкового зобов’язання за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 8505,80 грн –основного платежу та 637,93 грн –штрафних (фінансових) санкцій.

3.          В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя