ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2008 р. Справа № 47/287-08

вх. № 6467/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Гриньов Є.О. за довіреністю від 26.09.2008р. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ІТРЗ", м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод", м. Ізюм

про стягнення 3992109,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3992109,11грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору поставки №3 від 19.03.2007р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 25500,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав через канцелярію господарського суду 15.09.2008р. відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 3 від 19.03.2007р. Відповідно до умов даного договору постачальник зобов"язався прийняти зазначену продукцію та сплатити за неї обумовлену грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору та на підставі видаткових накладних, що знаходяться в матеріалах справи позивачем була поставлена продукція: запасні частини й комплектуючі вироби для тепловозів на загальну суму 3 992 109,11грн. Факт отримання вищезазначеної продукції відповідачем підтверджується довіреностями, що зазначені у розрахунку позовних вимог.

Згідно п. 4.2. договору сплата за поставлену продукцію проводиться на підставі п. 7 ст. 51 Бюджетного кодексу України по факту постачання продукції на протязі 14 робочих днів.

Але після отримання зазначеної продукції відповідач порушив умови пункту 4.2. договору та розрахунки за поставлену продукцію не провів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача вимогу №02/07-08 від 02.07.2008р. з прохання погасити дану заборгованість, яка залишилась без відповіді.

При цьому, боржник відповідно до ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по договору поставки № 3 від 19.03.2007р., станом на 25.08.2008року складає 3 992 109,11грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 3992109,11грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 25500,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" (64300, Харківська область, м. Ізюм, в"їзд Ювілейний, 1, р/р 0011 у філії "Відділення Промінвестбанку" в м. Ізюм, МФО 351492, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ІТРЗ" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 4, кв. 30, р/р 0317 ХФ ВАТ ВТБ Банк, МФО 350631, ) заборгованість у розмірі 3992109,11грн., держмита у розмірі 25500,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 29.09.2008р.

Суддя