ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.08                                                                                 Справа № 15/122

за позовом

відкритого акціонерного товариства “ІЗТ-АВТО”, м. Іллічевськ Одеської області

до товариства з обмеженою відповідальністю ПТК “Укрстальінвест”, м. Луганськ

про стягнення 9 080 грн. 77 коп.

Суддя Пономаренко Є.Ю.

Представники сторін:

від позивача –Третяк В.Д., представник за довіреністю № 126-08 від 09.09.08;

від відповідача –Голоднов А.В., директор.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про:

-          стягнення з відповідача боргу в сумі 7 473, 00 грн. згідно договору про організацію перевезення вантажів від 08.10.2007р. № 48/07;

-          стягнення з відповідача: пені, інфляції, трьох процентів річних - у розмірі 1 745, 00 грн.

Заявою від 29.09.08 позивач конкретизував другу вимогу та просить стягнути пеню у сумі 607 грн. 00 коп., індекс інфляції в сумі 909 грн. 31 коп. та 3% річних в сумі 91 грн. 46 коп. Дана заява прийнята судом до провадження.

Представник позивача надав письмові пояснення, в яких просить позов задовольнити повністю.

Керівник відповідача суму основного боргу визнав та просить суд перевірити заявлені до стягнення санкції на відповідність чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи та вислухавши представника позивача суд встановив наступне.

Між позивачем як перевізником та відповідачем як експедитором укладено договір на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом від 08.10.2007р. №48/07.

За даним договором складено додаток-заявку №1 на перевезення вантажу.

Вартість перевезення за заявкою визначена у сумі 7473 грн.

На виконання заявки на перевезення вантажу позивачем здійснено перевезення вантажу, що підтверджується зокрема міжнародною товарно-транспортною накладною №0041102.

Відповідно до п. 4.2. договору відповідач зобов’язаний здійснити розрахунок за перевезення протягом 3-х банківських днів, якщо інше не вказано в заявці, після отримання рахунків.

Складений позивачем рахунок №0041102 разом з товарно-транспортною накладною та актом виконаних робіт направлено відповідачу поштою та отримано останнім 02.02.2008р, що підтверджується квитанцією про доставку поштового відправлення кур’єрською поштою (а.с.58).

Акт виконаних робіт від 30.01.2008р. було підписано відповідачем та один примірник повернуто позивачу.

Відповідач грошові зобов’язання не виконав.

Так, розмір боргу при вирішенні спору у судовому порядку складає 7473 грн. 00 коп.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Належним доказом перевезення вантажу є вантажна товарно-транспортна накладна.

Згідно ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, ратифікованою Україною згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів»вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов’язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано. Наявність основного боргу у заявленій до стягнення сумі визнано керівником підприємства відповідача.

Таким чином, вимога про стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми.

Вимога про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 909 грн. 31 коп. підлягає задоволенню.

Дана сума визначена позивачем за період з лютого по червень (включно) 2008 р. Період визначено позивачем обґрунтовано. Така складова розрахунку не може бути змінена судом у бік збільшення періоду.

Обґрунтований розмір боргу з урахуванням щомісячного індексу інфляції за період з лютого по червень 2008 р. складає 8386 грн. 71 коп., з яких безпосередньо розмір інфляційних втрат становить 913 грн. 71 коп. Заявлена ж до стягнення позивачем сума інфляційних втрат у розмірі 909 грн. 31 коп. є меншим від належного розміру.

Тому, задовольняється вимога позивача по стягненню з відповідача заявленої позивачем суми інфляційних втрат у розмірі 909 грн. 31 коп.

Вимоги по стягненню 3 % річних у сумі 91 грн. 46 коп. підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до умов договору прострочення відповідача виникло з 07.02.2008 р. Нарахування відсотків здійснено позивачем за 150 днів Так, днем закінчення періоду прострочення, який визначено позивачем, є 05.07.2008 р.

Відтак, обґрунтованим розміром 3% річних, є 91 грн. 88 коп. Оскільки заявлена до стягнення сума відсотків є меншою, аніж обґрунтований розмір, то підлягає стягненню визначена позивачем сума –91 грн. 46 коп.

Вимоги позивача про стягнення пені, нарахованої на підставі п. 4.3. договору підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до умов договору прострочення відповідача виникло з 07.02.2008 р. Нарахування відсотків здійснено позивачем за 150 днів Так, днем закінчення періоду прострочення, який визначено позивачем, є 05.07.2008 р. Обґрунтованим розміром пені за вказаний період, є 667 грн. 26 коп. Оскільки заявлена до стягнення сума відсотків є меншою, аніж обґрунтований розмір, то підлягає стягненню визначена позивачем сума в розмірі 607 грн. 00 коп.

Таким чином, оцінивши доводи позивача та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати у складі: 102 грн. 00 коп. державного мита, а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «Укрстальінвест», м. Луганськ, вул. Краснодонская, б. 4, ідентифікаційний код за , на користь відкритого акціонерного товариства «ІЗТ - Авто», м. Іллічівськ, Одеської області, вул. Промислова, б. 2, ідентифікаційний код за , борг у сумі 7473 грн. 00 коп., пеню у сумі 607 грн. 00 коп., нарахування індексу інфляції в сумі 909 грн. 31 коп. та 3% річних в сумі 91 грн. 46 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. Наказ видати позивачу.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 13.10.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко