КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2008                                                                                           № 48/400

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Кирик О. В. – по довіреності.

Від відповідача – Сорокопуд І. В. – по довіреності.

Від третьої особи 1 – не з’явився.

Від третьої особи 2 – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.12.2007 р.

у справі № 48/400 (Сулім В.В.)

за позовом                               Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

до                                                   Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації

третя особа            Голосіївська районна в м.Києві рада

третя особа                     Національна академія наук України

про                                                  визнання недійсним акту прийому-передачі.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.12.2007 р. у справі № 48/400 позов Державного житлово-комунального підприємства НАН України до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним акту прийому-передачі відомчого житлового фонду від 01.03.2005 р. був повністю задоволений.

Рішення мотивовано тим, що акт приймання-передачі відомчого житлового фонду від 01.03.2005 р. суперечить законодавству України, яке закріплює особливий правовий режим майнового комплексу Національної академії наук України. Спірний акт приймання-передачі відомчого житлового фонду від 01.03.2005 р. складений відповідачем з перевищенням наданих йому повноважень, а також порушує права позивача як особи, за якою закріплене майно на праві повного господарського відання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду м. Києва від 27.12.2007 р. у справі № 48/400 скасувати та припинити провадження у справі згідно з пунктом 1 статті 80 ГПК України, посилаючись на порушення та неправильне застосування господарським судом м. Києва норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2008 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 48/400, розгляд справи був призначений на 06.02.2008 р.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив суд рішення Господарського суду м. Києва від 27.12.2007 р. у справі № 48/400 залишити без змін, а апеляційну скаргу Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації без задоволення.

Треті особи в судове засідання не з’явилися, відзиви на апеляційну скаргу не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

06.03.2002 р. Київська міська державна адміністрація видала розпорядження № 440, пунктом 1.1 якого Головне управління з питань майна Київської міської державної адміністрації було зобов’язане забезпечити прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва та передачу до комунальної власності територіальних громад Голосіївського, Печерського та Шевченківського районів у м. Києві відомчого житлового фонду згідно з додатком 1.

20.06.2002 р. Голосіївська районна в м. Києві рада прийняла рішення № 4/04 “Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва відомчого житлового фонду”, п. 1 якого вирішено прийняти до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва відомчий житловий фонд з зарахуванням його на баланс Ради згідно з додатком.

У п. 2 додатку до вище зазначеного рішення “Перелік житлових будинків, що приймаються до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва” зазначено будинок за адресою: вул. Володимиро-Либідська, 16, загальною площею 7 330,9 кв. м., площа нежилих приміщень – 657,6 кв. м., в оренді – 657,6 кв. м., рік забудови – 1965, первинна балансова вартість – 1 707 739 грн., залишкова балансова вартість – 1 010 673 грн.

01.03.2005 р. позивач та відповідач склали спірний акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, на підставі якого мав бути переданий у комунальну власність будинок № 16 по вул. Володимиро-Либідській в м. Києві. Однак, внаслідок технічних недоліків, зазначених у акті, передача будинку не була здійснена, оскільки акт не був підписаний всіма сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що на час складання акту приймання-передачі відомчого житлового фонду від 01.03.2005 р. державне майно знаходилось в безстроковому користуванні на праві господарського відання НАН України і передано позивачу в оперативне управління відповідно до ст. 2 Закону України “Про особливості правового режиму діяльності Національної Академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу”.

Господарським судом м. Києва вірно встановлено, що саме Закон України “Про особливості правового режиму діяльності Національної Академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу” є спеціальним законом, який регулює порядок управління майном та відчуження об’єктів майнового комплексу Національної академії наук України.

Законом України “Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України” встановлено особливий правовий режим майна Національної академії наук України, а також майна яке перебуває на балансі організації, що належать до відання НАН України, в тому числі і позивача.

Зокрема, ст. 3 Закону України “Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України” встановлено, що Національна академія наук України вносить пропозиції до Кабінету Міністрів України щодо передачі об’єктів майнового комплексу Національної академії наук України до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, у комунальну власність, а також щодо передачі об’єктів комунальної власності у державну власність з наступним їх віднесенням до майновою комплексу Національної академії наук України. Відповідно до ст. 5 Закону відчуження нерухомого майна Національної академії наук України та галузевих академій наук і організацій, що віднесені до їх відання, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент складення спірного акту приймання-передачі від 01.03.2005 р. вище згаданий Закон було викладено у новій редакції, яка набула чинності 03.08.2004 р.

Згідно Закону України “Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу”, відчуження нерухомого майна Національної академії наук України та галузевих академій наук і організацій, що віднесені до їх відання, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок відчуження майна, що належить Національній академії наук України на праві повного господарського відання залишився незмінним.

Таким чином, передача (відчуження) у комунальну власність об’єкту майнового комплексу НАН України повинна здійснюватися не у загальному порядку, встановленому Законом України “Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності”, а у спеціальному порядку – визначеному Кабінетом Міністрів України. НАН України не подавало пропозиції до Кабінету Міністрів України про передачу у комунальну власність будинку № 16 по вул. Володимиро-Либідській у м. Києві.

Відповідач не надав підтвердження передачі об’єкту у вказаному порядку, або шляхом прийняття індивідуального рішення уряду по конкретному майну.

Таким чином, з 03.08.2004 р. будь-які розпорядження держадміністрацій чи органів самоврядування про передачу майна НАН України з державної власності до комунальної, без дотримання порядку встановленого Законом України “Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу” є такими, що прийняті в порушення норм чинного законодавства.

Таким чином, акт приймання-передачі відомчого житлового фонду від 01.03.2005 р. складений в порушення норм чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, через що суд першої інстанції обґрунтовано визнав його недійсним. Будинок № 16 по вул. Володимиро-Либідській у м. Києві на сьогоднішній день знаходиться в безстроковому користуванні на праві господарського відання у НАН України і відповідно в оперативному управлінні Державного житлово-комунального підприємства НАН України.

Не є обґрунтованими посилання скаржника на порушення господарським судом м. Києва ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. “У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)” положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Посилання скаржника на порушення місцевим господарським судом підвідомчості спорів спростовується ст. 12 ГПК України, якою встановлено, що саме господарським судам підвідомчі спори про визнання недійсними актів, з підстав зазначених у законодавстві.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов’язаних із задоволенням державних потреб.

Отже, статтею 12 ГПК України чітко встановлено, що спори про визнання недійсними актів підвідомчі господарським судам.

У Рекомендаціях ВГС України від 27.06.2007 р. “Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” зазначається, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах:

а) про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб’єктом владних повноважень, яким останній зобов’язує суб’єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність, за умови, що оскаржуваний акт згідно із законодавством України є обов’язковим до виконання;

б) про оскарження суб’єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб’єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов’язані з відносинами, врегульованими господарським договором;

в) між суб’єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління;

г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

д) за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Інші справи за участю господарюючих суб’єктів та суб’єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Також необґрунтованим є твердження скаржника про відсутність у позивача права на позов.

Будинок № 16 по вул. Володимиро-Либідській знаходився у повному господарському віданні Державного житлово-комунального підприємства НАН України.

Відповідно до ст. 136 ГК України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Згідно ст. 393 Цивільного Кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2007 р. у справі № 48/400 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду м. Києва від 27.12.2007 р. у справі № 48/400 – залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 27.12.2007 р. у справі № 48/400 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 48/400 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

11.02.08 (відправлено)