ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2008 Справа № 10/265(13/435)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

за участю представників сторін:

від відповідача-1: Редненко Т.В., довіреність №б/н від 10.06.08, головний спеціаліст;

від позивача та відповідача-2 представники сторін у судове засідання не з"явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції, м. Мала Виска Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.01.08р. у справі № 10/265(13/435);

за позовом приватного підприємства торгівельної фірми “Тонус - Маркет”, м. Кіровоград

до відповідача-1: відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції, м. Мала Виска Кіровоградської області

відповідача-2: головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області, м. Кіровоград

про стягнення шкоди в сумі 182 726,24грн.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2005р. приватне підприємство торгівельна фірма “Тонус - Маркет” звернулося в господарський суд Кіровоградської області до відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області та управління Державного казначейства України в Кіровоградській області з позовом про стягнення шкоди в сумі 182 726,24грн. Позов заявлений на підставі статті 86 Закону України “Про виконавче провадження” та статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України. (а. с. 2 –5 т.1)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2006р. в задоволенні позову відмовлено. (а. с. 130-134 т.1)

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2006р. рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2006р. скасовано: замінено відповідача: відділ державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції на його правонаступника державну виконавчу службу Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, стягнуто з державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області на користь приватного підприємства торгівельної фірми “Тонус - Маркет” шкоду у сумі 57 792, 99 грн. і судові витрати, в решті позову відмовлено, відносно управління Державного казначейства України в Кіровоградській області в позові відмовлено. ( а. с. 162-163 т.1)

Постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2006р. прийняті у справі судові рішення скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (а. с. 195-206 т.1)

В заяві від 12.09.2006р. позивач уточнив правові підстави позову, пославшись на статтю 11 Закону України “Про державну виконавчу службу”, статтю 86 Закону України “Про виконавче провадження”, статті 1173-1174 Цивільного кодексу України, статтю 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. (а. с. 7 т.2)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.12.2006р. позовні вимоги задоволено частково: з відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції стягнуто на користь приватного підприємства торгівельної фірми “Тонус - Маркет” шкоду у сумі 57 792, 99 грн. і судові витрати, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а. с. 15-20 т.4)

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2007р. рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.12.2006р. залишено без змін. (а. с. 53-54 т.4)

Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2007р. прийняті у справі судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (а. с. 105-112 т.4)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2008р. (суддя Жак В.В.) позовні вимоги задоволено частково: з відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції стягнуто на користь приватного підприємства торгівельної фірми “Тонус - Маркет” шкоду у сумі 70 852, 74 грн. і судові витрати, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, у задоволенні позовних вимог до головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області відмовлено. (а. с. 59-66 т.8)

В апеляційній скарзі відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції ставиться питання про скасування рішення господарського суду Кіровоградської області на підставі неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, зокрема:

·          до теперішнього часу майно КСП “Родіна” до його правонаступника СВК “Хлібороб” не передано;

·          усі акти опису і арешту майна були оскаржені боржником, тому провадження виконавчою службою зупинялося;

·          правонаступниками КСП “Родіна” є СВК “Хлібороб” та СВК “Батьківщина”;

·          суд відмовив замінити боржника в виконавчому провадженні на його правонаступників, незважаючи на те, що розпорядженням Маловисківської державної адміністрації від 22.01.2003р. державна реєстрація КСП “Родіна” скасована;

·          державним виконавцем накладено арешт на майно боржника на суму 642 324 грн;

·          стягувач безпідставно не авансував витрати на виготовлення право –

установчої та технічної документації, а також постійно перешкоджав

виконанню рішення;

·          за боржником та його правонаступниками сільськогосподарська техніка та посіви не значаться.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Оскаржуване рішення господарського суду Кіровоградської області ґрунтується на висновку суду про те, що відділ Державної виконавчої служби не надав належних доказів про виконання рішень суду від 13.02.2001р. та від 19.02.2002р. за рахунок грошових коштів та виробленої продукції.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій на підставі матеріалів справи, з вересня 2001р. у провадженні відділу Державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції перебувають судові рішення про примусове стягнення з КСП “Родіна” на користь приватного підприємства торгівельної фірми “Тонус - Маркет” грошових коштів на загальну суму 182 726, 24 грн, а саме: рішення арбітражного суду Кіровоградської області від 13.02.2001р. у справі №02-1/326/6-22 на суму 58 794, 23 грн, рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2002р. у справі №7/70/4/72 на загальну суму 17 498, 51 грн. та рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.09.2002р. у справі №13/276 на загальну суму 106 433, 50грн. В вересні 2002р. виконавчі документи по переліченим справам були об’єднані у зведене виконавче провадження, але до теперішнього часу жодне з судових рішень не виконане.

Приватне підприємство торгівельна фірма “Тонус - Маркет” заявив позов на підставі статті 86 Закону України “Про виконавче провадження”, статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України про стягнення з державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції шкоди у сумі 182 726,24грн.

Враховуючи зміни, що відбулись у чинному законодавстві відносно реорганізації органів Державної виконавчої служби до справи залучено належного відповідача: відділ державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції, який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №541268 за 2007р. та Положення про відділ державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції затвердженого 19.09.2007р. (а. с. 135-137 т.8)

При розгляді даного спору судова колегія приймає до уваги слідуюче.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно статті 86 Закону України “Про виконавче провадження” стягував має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов’язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита. Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За статтею 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

За умовами даного делікту відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою.

На момент відкриття виконавчого провадження вартість майна боржника КСП “Родіна” згідно даних його балансу становила 5 176 000 грн.

Невиконання рішень суду за рахунок вказаного майна виконавча служба пояснює проведеним розпаюванням, згідно якого майно КСП “Родіна” було передано СВК “Батьківщина”, СВК “Хлібороб”, СФГ “Степове”.

КСП “Родіна” було виключено із реєстру ЄДРПОУ 06.03.2003р. До цього часу виконавчою службою дієвих заходів на виконання рішень суду не здійснено. Не було проведено і розпаювання підприємства: ніхто із пайщиків майно не отримав.

Виконавчою службою не було прийнято до уваги, що інтереси кредитора в даному випадку захищаються на підставі частини 5 статті 165 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що майно, що залишилося після ліквідації виробничого кооперативу та задоволення вимог його кредиторів, розподіляється між його членами відповідно до їхньої трудової участі, якщо інший порядок не встановлений статутом кооперативу.

Отже, в першу чергу за рахунок майна КСП “Родіна” повинні були проводитись дії на користь кредитора.

Згідно з частинами 1, 2 статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 25 цього Закону державний виконавець зобов’язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру –у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Але на протязі встановленого законом строку відділ виконавчої служби не здійснив виконання рішень суду за рахунок майна боржника, яке перевищувало суму боргу в 50 разів.

Частиною п’ятою статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов’язковими до виконання на всій території України.

Як свідчать матеріали справи, рішення господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2001р, 19.02.2002р. і 03.09.2002р. на даний час не виконані і можливість їх виконання втрачена, чим позивачу при здійсненні виконавчого провадження спричинені збитки, які відповідно до частини другої статті 86 Закону України “Про виконавче провадження” підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Отже, судова колегія погоджується в частині стягнення на користь позивача 70 852, 74 грн.

Щодо другого відповідача у справі - казначейства, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позову до нього, оскільки такі доводи суперечать, зокрема, положенню абзацу 2 статті 86 Закону України “Про виконавче провадження”, де визначено, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Правила щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади встановлені статтею 1173 Цивільного кодексу України, згідно якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що відповідальність за шкоду завдану органом державної влади несе держава Україна незалежно від її вини, за рахунок власного майна, в тому числі в грошових коштах, при цьому розпорядження коштами здійснюється Державним казначейством України та його органами.

Відповідно до частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про "Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за попереднім інформуванням Міністерства фінансів України.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003р. “Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб Державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” вказано, що при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень статті 11 Закону України “Про державну виконавчу службу”, статті 86 Закону України “Про виконавче провадження” і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Отже, рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області підлягає скасуванню. В цій справі відповідачами є відділ державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області та головне управління Державного казначейства України в Кіровоградській області.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2008р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог до головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області скасувати.

Пункт 3 резолютивної частини рішення викласти в слідуючій редакції:

“Зобов’язати головне управління Державного казначейства України в Кіровоградській області здійснити вказане стягнення за рахунок державного бюджету попередньо проінформувавши Міністерство фінансів України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

І.В. Тищик