ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10"
липня 2008 р.

Справа
№ 7/117-75.

за
позовом підприємця
ОСОБА_1, с. Підгайці Луцького району

до
відповідача: Шацької
селищної ради, смт. Шацьк

про
визнання права
власності

Суддя      Шум М.С.

за участю
представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_1.
-підприємець

від
відповідача: не з'явились

Відповідно
до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України позивачу було
роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому
засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учаснику судового процесу було роз'яснено
його права та обов'язки. Заяв
та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

СУТЬ
СПОРУ: Підприємець
ОСОБА_1, с. Підгайці Луцького району звернувся до господарського суду
Волинської області з позовом до Шацької селищної ради,          смт. Шацьк про визнання за
підприємцем права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна
-приміщення бази відпочинку загальною площею 127,0 кв.м., котра знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

В
обґрунтування пред'явлених до відповідача позовних вимог позивач
посилається                       на
отримання підприємцем з метою будівництва бази відпочинку у довгострокову
оренду (строком на 49 років) земельної ділянки рекреаційного призначення площею
3,7237 га, котра знаходиться в урочищі „Гряда” Шацького району Волинської
області, на підставі укладеного з Шацькою селищною радою договору оренди землі
від 12.10.2004р., а також здійснення в процесі свого користування земельною
ділянкою будівництва приміщення бази відпочинку.

В
судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримав та просить суд
задовольнити останній в повному об'ємі.

Шацька
селищна рада у відзиві №279 від 03.07.2008р. на позовну заяву з приводу
позовних вимог підприємця ОСОБА_1. та визнання за останнім права власності на
самочинно збудований об'єкт нерухомого майна не заперечила засвідчивши при
цьому, те, що на підставі рішення Шацької селищної ради №16.22.4 від
17.09.2004р. 12
жовтня 2004 року між селищною радою та ОСОБА_1було укладено договір земельної
ділянки рекреаційного призначення площею 3,7237 га котра знаходиться в урочищі
„Гряда” Шацького району,  на виконання
умов якого позивачу було передано в оренду строком на 49 років згадану земельну
ділянку. 10 серпня 2006 року Шацькою селищною радою було прийнято рішення за
№3/21  „Про затвердження проекту
рекультивації земельної ділянки та надання дозволу на будівництво бази
відпочинку в урочищі „Гряда” у відповідності до котрого підприємцю ОСОБА_1.
було затверджено проект рекультивації земельної ділянки наданої під будівництво
бази відпочинку в урочищі „Гряда” в межах смт. Шацьк та надано дозвіл на
будівництво бази відпочинку на орендованій земельній ділянці. Позивачем на
вказаній земельній ділянці було здійснено будівництво бази відпочинку загальною
площею 127,0 кв.м. Згідно з висновком ТАПМ „Волиньархпроект” від 23.05.2008р.
будівництво позивачем будинку відпочинку в урочищі „Гряда” було проведене та
відповідає діючим державним будівельним, санітарно-гігієнічним і протипожежним
нормам. Викладене підтверджується також погодженнями Шацького РВ ГУ МНС України
в Волинській області та Любомльської райсанепідстанції. Одночасно з цим
відповідач просить суд розгляд справи проводити без участі представника
селищної ради.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

12
жовтня 2004 року між Шацькою селищною радою та ОСОБА_1було укладено договір
оренди землі. У відповідності до зазначеного договору ОСОБА_1. з метою
будівництва бази відпочинку з автомобільною стоянкою було передано в
довгострокове платне користування (оренду) строком на 49 років земельну ділянку
рекреаційного призначення площею 3,7237 га котра знаходиться в урочищі „Гряда”
Шацького району Волинської області.

Підставою
для укладення між договірними сторонами зазначеної угоди виступило рішення
Шацької селищної ради №16.22.4 від 17.09.2004р.

У
відповідності до вказаних рішення селищної ради та договору оренди землі
позивачем впродовж 2006-2008 років на переданій в користування земельній
ділянці було здійснено будівництво бази відпочинку загальною площею 127,0 кв.м.

Проведені
підприємцем ОСОБА_1. будівельно-монтажні роботи по будівництву об'єкту
нерухомості -приміщення бази відпочинку було виконано у відповідності та з
дотриманням вимог чинного законодавства України, судом встановлено, що
будь-яких порушень та недоліків при проведенні комплексу зазначених робіт
позивачем допущено не було.

Відповідно
до ст. 29 Закону України „Про планування та забудову території”, дозволом на
виконання  будівельних  робіт виступає документ,  що засвідчує право забудовника та підрядника
на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на
виконання будівельних робіт надається на підставі проектної документації. Проектна
документація -затверджені текстові та графічні матеріали,  якими визначаються містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні
вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Законом
України „Про планування та забудову території” та положеннями Цивільного
кодексу України визначено, що будівництво чи реконструкція об'єктів
містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами,
нормами та  правилами, регіональними і
місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Власник
того чи іншого об'єкту нерухомості здійснює будівництво чи реконструкцію
останнього за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних та інших норм і правил.

10
серпня 2006 року Шацькою селищною радою було прийнято рішення за №3/21                „Про затвердження проекту
рекультивації земельної ділянки та надання дозволу на будівництво бази
відпочинку в урочищі „Гряда” у відповідності до котрого підприємцю ОСОБА_1.
було затверджено проект рекультивації земельної ділянки наданої під будівництво
бази відпочинку             в урочищі
„Гряда” в межах смт. Шацьк та надано підприємцю відповідний дозвіл  на будівництво бази відпочинку на орендованій
земельній ділянці площею 3,7237 кв.м. в урочищі „Гряда” в межах смт. Шацьк.

Творчою
архітектурно-проектною майстернею „Волиньархпроект” (ліцензія                       на виконання
спеціалізованих видів робіт у проектуванні та будівництві серії АВ №146218 від
06.11.2006р.) було проведено обстеження на предмет відповідності самочинно
побудованого будинку відпочинку в урочищі „Гряда” підприємцем ОСОБА_1. діючим
державним будівельним, санітарно-гігієнічним і протипожежним нормам.

За
результатами проведеного обстеження підприємцю було видано заключення                       від 23.05.2008р. згідно
якого планування, конструктивні елементи та габарити приміщень самочинно
побудованого будинку відпочинку в урочищі „Гряда” смт. Шацьк Шацького району
Волинської області загальною площею 127,0 кв.м. виконані згідно вимог ДБН В
2.2-15-2005 „Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення”, ДБН
360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень”,
ДБН В.2.5-20-2001 „Газопостачання”                та ДБН В.1.1-7-2002 „Пожежна
безпека об'єктів будівництва”, погоджені згідно чинного законодавства з Шацьким
РВ ГУ МНС України в Волинській області (висновок №137                       від 13.05.2008р.) та
Любомльською райсанепідемстанцією (висновок №938 від 22.05.2008р.),               а також відповідають дійсним
державним будівельним, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам.

На
проведені підприємцем ОСОБА_1. будівельно-монтажні роботи, а саме на зведений
останнім об'єкт нерухомості комунальним підприємством „Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації” було виготовлено відповідний технічний паспорт.

Відповідно
до вимог ст.ст. 331, 375, 376 Цивільного кодексу України власник земельної
ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті
водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням.

Житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була                їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під
уже збудоване нерухоме майно.

На
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна).

В
даному випадку суд вважає, що цільовим призначенням переданої позивачу                             у довгострокове
користування у відповідності до укладеного 12 жовтня 2004 року між Шацькою
селищною радою та ОСОБА_1 землі виступало будівництво бази відпочинку з
автомобільною стоянкою. Укладаючи з позивачем договір оренди та визначаючи при
цьому фактичне цільове призначення землі Шацька селищна рада санкціонувала
проведення підприємцем ОСОБА_1. відповідних робіт. Саме на виконання та у
відповідності до умов зазначеного договору, а також рішення селищної ради від
10.08.2006р. №33/21„Про затвердження проекту рекультивації земельної ділянки та
надання дозволу на будівництво бази відпочинку в урочищі „Гряда” позивачем було
проведено ряд будівельних робіт по будівництву об'єкту нерухомості.

У
відповідності положень законодавства право власності -це врегульовані законом
суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження власником
належним йому на праві власності майном. Кожен в Україні має право володіти,
користуватись та розпоряджатись своїм майном особисто або спільно з іншими.
Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать
закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не
забороненої законом діяльності, власникам забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Здійснюючи
своє право щодо довгострокового користування та розпорядження земельною
ділянкою, цільовим призначенням котрої виступало будівництво бази відпочинку
підприємець ОСОБА_1. здійснив будівництво приміщення бази відпочинку площею
127,0 кв.м. по АДРЕСА_1 .

У
відповідності до ст.ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В
силу ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, власник не може бути позбавлений права власності на своє
майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами.

Згідно
статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних
прав                                та
інтересів може бути, зокрема, і визнання права.

Захищаючи
право суб'єкта господарювання підприємець ОСОБА_1 відповідно до ст. 16 ЦК
України та ст. 20 ГК України звернувся до суду з позовною заявою саме про
визнання за останнім права власності на збудований останнім об'єкт нерухомого
майна і господарський суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку про
підставність заявлених позивачем позовних вимог та необхідність задоволення
останніх.

Враховуючи
заявлене підприємцем ОСОБА_1. у позовній заяві клопотання, суд вважає, що
витрати, пов'язані  з поданням позову до
суду та розглядом справи в суді, слід віднести на позивача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 20 Господарського кодексу України,                   ст.ст. 16, 316, 328, 331,
375, 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати за підприємцем ОСОБА_1(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право
власності на об'єкт нерухомого майна -приміщення бази відпочинку загальною
площею 127,0 кв.м., котра знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Суддя
М.С. Шум