ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.07.08
р.
Справа № 34/50пн

Господарський
суд Донецької області у складі колегії суддів:

Головуючий
суддя  Кододова О.В.,

Суддя  Гончаров С.А.

Суддя  Мартюхіна Н.О.

при
секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом - Прокурора Калінінського району м. Донецька в інтересах держави в
особі Донецької міської ради

до
відповідача - Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Донецьк

про
зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,036га із земель, підпорядкованих Донецькій міській раді, привести земельну
ділянку в придатний до використання стан; стягнення  заподіяної шкоди за самовільне зайняття
земельної ділянки площею 0,036га у сумі 6087,31грн.

за
участю прокурора -  Барановського Е.М.

за
участю представників сторін:

від
позивача -  Головченко О.І. (за
дорученням)

від
відповідача -  не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Заявлено позов Прокурором
Калінінського району м. Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської
ради до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Донецьк про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,036га із земель державної власності, підпорядкованих Донецькій
міській раді, привести земельну ділянку в придатний для використання стан;
зобов'язати відповідача відшкодувати нарахований розмір шкоди у сумі
6087,31грн.

Додатковою заявою від 15 травня
2008року (вхід. №02-41/15016) прокурор уточнив позовні вимоги та просить суд
зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,036га із земель, підпорядкованих Донецькій міській раді, привести земельну
ділянку в придатний до використання стан; стягнути  заподіяну шкоду за самовільне зайняття
земельної ділянки площею 0,036га у сумі 6087,31грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог
прокурор  та позивач посилаються на акти
перевірки дотримання вимог земельного законодавства, приписи про усунення
порушення земельного законодавства.

Відповідач  відзив на позов не надав, витребуваних
документів не представив, у судове засідання не з'явився, про дату та місце
судового засідання був належним чином повідомлений шляхом направлення за його
адресою відповідних ухвал.

Відповідач на адресу господарського
суду Донецької області 01 липня  2008року
надіслав телеграму у якій просить відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що
у нього не було можливості ознайомитися з матеріалами справи.

09 липня 2008року представник відповідача
ознайомився з матеріалами справи про що мається відповідна відмітка на
внутрішній стороні обкладинки справи.

Від відповідача 10 липня 2008року
надійшла заява (вхід. №02-41/22782) у якій відповідач просить судове засідання
призначене на 10 липня 2008року відкласти та призначити справу до розгляду
після першого серпня 2008року, у зв'язку із відпусткою представника
відповідача.

У зв'язку із встановленням
двомісячного строку розгляду спору відповідно до                ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на  14 липня 2008року.

Відповідно  до
положень  ст.75  Господарського  процесуального  кодексу
України, справу  розглянуто  за
наявними  в  ній
матеріалами.

За клопотанням прокурора та позивача
справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін,
господарський суд, встановив :

Управління з контролю за використанням
та охороною  земель у Донецькій області
04 жовтня 2007року проведено перевірку
дотримання вимог земельного законодавства, якою встановлено, що на час
перевірки ПП ОСОБА_1  використовується
земельна ділянка  загальною площею
0,071га під розміщення магазину продовольчих товарів по проспекту Ілліча у
Калінінському районі м. Донецька з них:
земельна ділянка площею 0,035га використовується на підставі договору
оренди від 27.12.2005року, зареєстрованого в книзі реєстрацій за №23.
Згідно рішення Донецької  міської ради
від 30.09.2005року №21/111; земельна ділянка площею 0,036 га  використовується самовільно, відсипана
щебенем, частково  викладена плиткою,
огороджена бордюром , збільшення території без право установчих документів (без
встановлення її меж в натурі) (на місцевості),
одержання документа що посвідчує право на неї та його державної
реєстрації, що є порушенням ст.125 Земельного кодексу України. Одночасно
відповідачу направлено повідомлення від 04.10.2007року про виклик для надання
пояснень у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства.

04 жовтня 2007року Управлінням з
контролю за використанням та охороною
земель у Донецькій області винесено
припис  №014878, яким ПП ОСОБА_1.
приписано усунути виявлені порушення земельного законодавства.

Управлінням з контролю за використанням
та охороною  земель у Донецькій області
вдруге 16 листопада 2007року проведено перевірку  дотримання вимог земельного законодавства,
якою встановлено що на час перевірки невиконані вимоги припису №014878 від
04.10.2007року ПП ОСОБА_1

16 листопада 2007року Управління з
контролю за використанням та охороною
земель у Донецькій області винесено
припис  №015535, яким ПП ОСОБА_1.
приписано усунути виявлені порушення земельного законодавства, які вказані у
приписі №014878 від 04.10.2007року.

Як вбачається з матеріалів справи між
Донецькою міською радою (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності
- фізичною особою ОСОБА_1(орендар) 18 листопада 2005року укладено договір
оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер
:00:018:0266 для будівництва та подальшої експлуатації будівлі
магазину продовольчих товарів по проспекту Ілліча в Калінінському районі за
актом про передачу та прийом в оренду. Договір укладено  терміном до 30.09.2010року.

Основним законом, яким регулюються
земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини
регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і
підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій",
"Про державний контроль за використанням та охороною земель",
"Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також Земельним
кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року, який набув
чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно до частини першої статті 13
Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від
імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного Кодексу України
передбачено, що земельні  відносини - це
суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної влади.

Завданням
земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення
права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави,
раціонального використання та охорони земель.

Стаття
12 Земельного кодексу України встановлює повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить:
розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;
організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною
земель комунальної власності; додержання земельного та екологічного
законодавства.

Підстави
набуття права на землю передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У
цій статті врегульовані відносини щодо набуття громадянами та юридичними
особами права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності. Підставою набуття права на землю у таких
випадках є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах установлених цим Кодексом повноважень.

На
підставі рішень сільських, селищних, міських рад, а в окремих випадках
-районних і обласних рад, земельні ділянки передаються у власність громадян і
юридичних осіб із земель комунальної власності шляхом відведення їх в натурі
(на місцевості) та оформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Порядок
надання у постійне користування земельних ділянок встановлений статтею 123
Земельного кодексу України за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки
розроблення проектів визначаються договором після звернення зацікавленої особи
з відповідним клопотанням, до якого додаються документи, що обгрунтовують її
розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна
рада розглядає клопотання і дає згоду на розроблення проекту відведення
земельної ділянки. Цей проект погоджується із землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом,
органами архітектури і після одержання висновку державної землевпорядної
експертизи, подається до відповідної ради, яка його розглядає та приймає
рішення про надання земельної ділянки.

Згідно
статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Лише така
реєстрація надає документам легітимності.

Приступати
до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється   ( п. 3 ст. 125
Земельного кодексу України).

Відповідно
до ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними
актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Право   оренди   землі
оформляється   договором,   який реєструється відповідно до закону.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Судом
встановлено, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем
самовільно, з порушенням земельного законодавства, що підтверджується матеріалами
справи, зокрема, актами Управління з контролю за використанням та охороною
земель в Донецькій області від 04 жовтня 2007року та від  16 листопада 2007року.

Тобто,
матеріалами справи підтверджується самовільне заволодіння відповідачем спірною
земельною ділянкою, що не спирається на закон і відбувається з порушенням
визначеного порядку надання земельних ділянок, що здійснюється без відведення
землі в натурі й одержання документа, що засвідчує право на землю.

Відповідачем
не надано суду документів, що підтверджують право відповідача на користування
земельною ділянкою площею 0,036га, що підпорядкована Донецькій міській раді та
розташована по АДРЕСА_1

Заходів
щодо усунення порушень земельного законодавства відповідачем не вжито,
самостійно земельну ділянку відповідачем не звільнено.

Згідно
статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного користування ними. Підприємства, установи,
організації та громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані
самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для
використання, відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені
будівлі.

Відповідно
до ч.3 ст.212 цього Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 41
Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам,
свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. N 963 затверджена «Методика
визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття
грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу» (надалі -
Методика). Ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної
державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх
категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди).  Розмір шкоди визначається окремо по кожному
із зазначених правопорушень.

Відповідно до п.4 зазначеної Методики
розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,
визначається для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської
забудови) за такою формулою: Шс = Пс х Нп х Кф х Кі (1),

де Шс - розмір шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень; Пс - площа
самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів; Нп - середньорічний дохід,
який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням,
визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3; Кф
- коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4; Кі -
коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку
коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні
роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової
оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12
травня 2000 р. N 783 (Офіційний вісник України, 2000 р., N 20, ст. 823);

З метою формування єдиних підходів
при застосуванні територіальними органами Держземінспекції методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. N 963, роз'яснення
процедури обстеження земельних ділянок та здійснення розрахунків розміру шкоди,
заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам
внаслідок порушень вимог земельного законодавства, уточнення порядку оформлення
матеріалів розрахунків, процедури стягнення заподіяної шкоди та зарахування
коштів, Державний комітет України по земельних , Державна інспекція з контролю
за використанням і охороною земель наказом від 12.09.2007року №110 затвердили „
Методичні рекомендації щодо застосування Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву
(родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу”. Пункт 2.2 зазначених
рекомендацій передбачає, що шкода (збитки), що заподіяні на земельних ділянках
державної та комунальної власності, які надані у користування чи передані у
власність юридичних та фізичних осіб, внаслідок їх самовільного зайняття повинна
бути відшкодована державі чи територіальній громаді (в залежності від місця
розташування земельної ділянки - в межах чи за межами населеного пункту), а
також власнику чи користувачу земельної ділянки.

Як
вбачається із матеріалів справи позивачем наданий „Розрахунок розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на території м.
Донецька під збільшення земельної ділянки, наданої у користування (у межах
населеного пункту)” (а.с.7), який зроблений відповідно до п.4 «Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу», затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. N 963, що складає
6087,31грн.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги про
зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,036га із земель, підпорядкованих Донецькій міській раді, привести земельну
ділянку в придатний до використання стан та стягнення  заподіяної шкоди за самовільне зайняття
земельної ділянки площею 0,036га у сумі 6087,31грн.  обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Судові
витрати відповідно до ст.49 ГПК України
покласти на відповідача по немайновому спору у розмірі 85грн., та по
майновому спору у розмірі 102грн., послуг інформаційно - технічного
забезпечення судового процесу у розмірі 118грн.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 2,
12, 116, 123, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України
„Про оренду землі”, «Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару грунту) без
спеціального дозволу», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від
25 липня 2007 р. N 963, наказом від 12.09.2007року №110  Державного комітету України по земельних ,
Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель про
затвердження „ Методичних рекомендаціій щодо застосування Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу”, ст.ст. 1, 2, 46,22,
32, 33, 43, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги Прокурора Калінінського
району м. Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Донецьк про
зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,036га із земель, підпорядкованих Донецькій міській раді, привести земельну
ділянку в придатний до використання стан; стягнення  заподіяної шкоди за самовільне зайняття
земельної дідянки площею 0,036га у сумі 6087,31грн. задовольнити.

Зобов'язати
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  (ІН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,036га із земель, підпорядкованих Донецькій
міській раді та розташована по АДРЕСА_1та привести ділянку в придатний для
використання стан.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  (ІН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) заподіяну шкоду за
самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,036га у сумі 6087,31грн. на
рахунок 0002, одержувач: місцевий бюджет м. Донецьк, 24062100, ЗКПО
23977045, МФО 834016 ГУДКУ у Донецькій області.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  (ІН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь Державного
бюджету України  державне  мито
в  розмірі 187,00грн.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  (ІН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь Державного
бюджету України  (розрахунковий рахунок
НОМЕР_2 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення
платежу: код бюджетної класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 118,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення  десятиденного строку з
дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької
області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або
в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної
сили.

Суддя

Суддя                                    Гончаров
С.А.

Суддя                                                                                                           Мартюхіна
Н.О.