ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.08 р.                     Справа № 7/32пн

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Українсько - російського відкритого акціонерного товариства “Фарко”, м.Слов’янськ

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський завод високовольтних ізоляторів”, м. Слов’янськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Краматорських електричних мереж, м. Краматорськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Електрокерамика”, м.Слов”янськ

про зобов’язання відповідача відновити електропостачання

За участю представників сторін:

від позивача Циганенко О.П. – за довіреністю

від відповідача Афромєєв Є.М. – за довіреністю

від третьої особи – 1 Хомовський С.М. – за довіреністю

від третьої особи – 2 Ступак В.І. – директор

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Українсько - російське відкрите акціонерне товариство “Фарко”, м.Слов’янськ, із позовом до Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський завод високовольтних ізоляторів”, м.Слов’янськ, третя особа – Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Краматорських електричних мереж, м. Краматорськ, про зобов’язання відповідача відновити електропостачання мереж Відкритого акціонерного товариства „Фарко” в порядку та вигляді, який існував до незаконних дій відповідача, а саме – до квітня 2005р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.04.2005р. відповідач незаконно зупинив подачу електроенергії по електричній мережі, яка є власністю позивача та частково проходить по території відповідача, шляхом обрізання дротів лінії електропередач (ЛЕП) та демонтажу залізобетонних опор в кількості 5 шт., на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, а також на приписи ст. ст. 16, 321 Цивільного кодексу України.

В „Уточненнях позовних вимог” № 6/1 від 06.06.2008р. позивач наполягав на задоволенні позову, уточнивши адресу мереж: м.Слов”янськ, Донецька область, вул. Краматорська, 79-А.

В „Уточненнях до позовної заяви” № 7/1 від 07.08.2008р. та № 14/1 від 14.08.2008р. позивач уточнив найменування третьої особи – ВАТ „Донецькобленерго” та просив суд зобов”язати відповідача відновити повітряно – кабельну лінію електропередач 6кВ, що належить позивачеві та йде по території відповідача, в порядку та вигляді, який існував до квітня 2005р.

Крім того, позивач просив суд також зобов’язати відповідача усунути та не здійснювати будь-які перешкоди у доступі позивача до зазначеної ЛЕП для здійснення підключення, користування, ремонту, обслуговування, перевірки стану та роботи вказаної електричної мережі, посилаючись на норми Закону України „Про електроенергетику”, Правил охорони електричних мереж.

Уточнення позовних вимог щодо зобов’язання відповідача усунути та не здійснювати перешкоди у користуванні ЛЕП судом до розгляду не прийняті у зв’язку з їх невідповідністю приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 09.06.2008р. до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено ТОВ „Електрокерамика”, м.Слов”янськ.

У „Відзиві на позовну заяву” № 10/3-2 від 21.03.2008р. та у „Доповненні до відзиву на позовну заяву” № 10/3-4 від 18.08.2008р. відповідач позову не визнав, посилаючись на відсутність доказів зупинення саме відповідачем подачі електричної енергії позивачеві, а також зберігання та провезення на територію відповідача майна позивача.

Відповідач також зазначив, що ним не погоджувалася технічна документація щодо ЛЕП позивача.

Третя особа – ВАТ „Донецькобленерго”, м.Горлівка, пояснила, що нею з позивачем укладено договір на постачання електричної енергії, що 19.04.2005р. позивач звертався до третьої особи з питання обстеження електроустановки, що 19.04.2005р. було складено відповідний акт.

Третя особа – ТОВ „Електрокерамика”, м.Слов”янськ, у „Поясненнях” № 1/1 від 14.07.2008р. позовні вимоги підтримала, надала суду копії договорів на транспортування електричної енергії, на постачання електричної енергії, про що наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2003р. та 10 травня 2005р. позивачем (Споживач) та ВАТ „Донецькобленерго” (Постачальник електричної енергії) укладені договори № 4045 про постачання електричної енергії, копії яких наявні в матеріалах справи.

У позовній заяві позивач стверджує, що 13.04.2005р. відповідач незаконно зупинив подачу електричної енергії по ЛЕП, власником якої є позивач та яка проходить територією відповідача, шляхом обрізання дротів ЛЕП та демонтажу залізобетонних опор в кількості 5 шт., у зв’язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому просив суд зобов’язати відповідача відновити електропостачання мереж позивача в порядку та вигляді, який існував до незаконних дій відповідача, а саме – до квітня 2005р.

При цьому позивач посилався на факт пошкодження відповідачем ЛЕП, на надані суду документи та на ст. ст. 16, 321 Цивільного кодексу України.

Під час вирішення спору позивач неодноразово звертався до суду із уточненнями позовних вимог щодо технічних характеристик та місцезнаходження ЛЕП, які судом прийнято до уваги.

Разом з тим, в процесі розгляду справи позивач звернувся до суду із уточненням позовних вимог, в яких просив суд зобов’язати відповідача усунути та не здійснювати перешкоди у користуванні ЛЕП, посилаючись на обов’язок відповідача зберігати ЛЕП, що знаходиться на його території, в силу вимог Правил охорони електричних мереж, на право позивача в силу ст. 391 Цивільного кодексу України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, на право позивача в силу ст. 25 Закону України „Про електроенергетику” на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, на відповідальність, передбачену ст. 27 зазначеного закону, на нездійснення відповідачем відновлення ЛЕП та на перешкоджання позивачеві у доступі до його електричних мереж.

За змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття рішення по справі позивач має право, зокрема, змінити предмет або підстави позовних вимог.

У даному випадку уточнення позовних вимог щодо зобов”язання відповідача усунути та не здійснювати перешкоди у користуванні майном позивача не відповідають зазначеним приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, мають ознаки самостійних позовних вимог, які слід подавати та розглядати відповідно до правил розділів VIII, IX, X вищезазначеного кодексу.

За даних обставин вимоги позивача щодо усунення та нездійснення перешкод у користуванні його ЛЕП судом до уваги не приймаються.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на недоведеність позовних вимог.

Третя особа – ВАТ „Донецькобленерго”, м.Горлівка, свого ставлення до суті позовних вимог не визначила.

Третя особа – ТОВ „Електрокерамика”, м.Слов”янськ, позовні вимоги підтримала.

Згідно із ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-3 зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Під час вирішення спору відповідачем надано суду копію рішення господарського суду Донецької області від 11.11.2005р. по справі № 8/245 за позовом ТОВ „Електрокераміка”, м.Слов”янськ, до ВАТ “Слов’янський завод високовольтних ізоляторів”, м. Слов’янськ, треті особи – ВАТ „Фарко”, м.Слов”янськ, ВАТ „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ, про спонукання відповідача усунути перешкоди з ремонту та обслуговування силового кабелю 6 кВ, про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди.

Зазначеним рішенням у задоволенні позову відмовлено з мотивів недоведеності позивачем – ТОВ „Електрокерамика”, м.Слов”янськ, права власності на зазначене майно.

Крім того, в цьому рішенні також зазначено, що позивачем не доведено самого факту наявності протиправної поведінки з боку відповідача – ВАТ “Слов’янський завод високовольтних ізоляторів”, м. Слов’янськ.

Під час вирішення спору по справі № 7/32пн позивачем не надано документів, які свідчили б про те, що 13.04.2005р. саме відповідачем незаконно зупинено подачу електричної енергії по ЛЕП позивача шляхом обрізання її дротів та демонтажу залізобетонних опор в кількості 5 шт.

Наявні в матеріалах справи копія акту Краматорських електричних мереж ВАТ „Донецькобленерго” від 19.04.2005р., письмові пояснення, надані представником зазначеного товариства, лист позивача на адресу відповідача № 27 від 18.04.2005р. вищезазначеного факту не підтверджують, як й інші документи, що передані на розгляд суду.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 зазначеного кодексу, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

У зв’язку з тим, що суду не надано доказів пошкодження відповідачем майна позивача, підстави для покладення саме на нього обов’язку з полагодження пошкодженого майна відсутні.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати – покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 18.08.2008р.

Повний текст рішення підписано 26.08.08р.

Суддя

Надруковано 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3-4. третя особа           5. у справу

Вик. Марченко Ю.О.