ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" серпня 2008 р.           Справа № 10/127-08

Господарський суд Київської області у складі судді Тищенко О.В., розглянувши справу

за позовом

Першого заступника Прокурора Київської області в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель у м.Києві та Київській області

до

до

Віто-Поштової сільської ради Києво –Святошинського району Київської області (відповідач 1)

Приватного підприємства "Віта Ленд" (відповідач 2)

про

визнання незаконним рішень Віто-Поштової сільської Ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

за участю

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів –Управління земельних ресурсів Києво –Святошинського району Київської області

за участю представників:

прокуратури :

Кетов О. С. (посвідчення № 90 від 14.07.2006р.)

позивача:

Не з’явився

відповідача-1:

Не з’явився

відповідача-2:

Не з’явився

третя особа

Не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2008 р. на розгляд Господарського суду Київської області передані позовні вимоги Першого заступника Прокурора Київської області в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області до Приватного підприємства "Віта Ленд" та Віто-Поштової сільської Ради Київської області про визнання незаконним рішень Віто-Поштової сільської Ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на наступне:

- 26.08.04р. Рішенням 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04р. «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»вилучено із земель запасу сільської ради земельну ділянку площею 1,4 га, яка розташована в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району вздовж автошляху Київ-Одеса з правої сторони та передано її в оренду терміном на 49 років з правом викупу відповідачу 2 для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу;

- 27.08.04р. на підставі вказаного рішення між відповідачами було укладено договір оренди спірної земельної ділянки, строком на 49 років;

- як зазначає прокурор, в порушення вимог земельного законодавства України проект відведення спірної земельної ділянки відповідачем 2 було розроблено до надання відповідного погодження Віто-Поштової сільської ради (дозвіл Віто-Поштової сільської ради № 180 від 27.05.04р., договір на складання проекту відведення № 12/25 від 29.12.03р.); акт вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу відповідачу 2 в межах Віто-Поштової сільської ради вздовж автошляху Київ-Одеса було складено 24.06.04р., а рішення «Про погодження місця розташування об'єкта ДП «Віта Ленд»сільською радою прийнято 20.05.04р., тобто ще до надання вказаного акту;

- прокурор стверджує, що згідно з планом відведення земельної ділянки ДП «Віта Ленд» у користування майже уся її площа входить в межі охоронної зони автошляху Київ-Одеса; відповідно до ст. 8 Закону України «Про автомобільні дороги»та Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 24.06.06) автодорога Київ-Одеса відноситься до міжнародних автомобільних доріг загального користування державного значення. Згідно з п.п. 20, 22 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг забороняється розташовувати будь-які споруди або об'єкти без погодження з власниками автомобільних доріг та Державтоінспекцією. Забороняється будівництво житлових будинків, господарських і промислових споруд у придорожній зоні автомобільних (позаміських) доріг не менше ніж 100 м від краю проїзної частини на ділянках доріг державного значення

- як вказав в позовній заяві прокурор, частина спірної земельної ділянки співпадає із смугою відведення дороги, що суперечить ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги», згідно з якою не передбачено розміщення у межах смуги відведення об'єктів, не призначених для експлуатації та обслуговування дороги

- Віто-Поштовою сільською радою відповідачу 2 було надано в користування спірну земельну ділянку під будівництво спортивно-оздоровчого комплексу і без погодження розміщення такого об'єкта з власником автомобільної дороги та Державтоінспекцією.

Таким чином, прокурор вважає рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»та укладений на його підставі договір оренди земельної ділянки від 27.08.04р. такими, що суперечать вимогам земельного законодавства України, а тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Віто-Поштовою сільською радою Києво-Святошинського району та дочірнім підприємством «Віта Ленд», площею 1,4 га (вартістю 223838,76 грн.); зобов'язати підприємство «Віта Ленд»привести спірну земельну ділянку у первісний стан, в якому вона знаходилась до надання її у користування на умовах оренди; застосувати передбачені чинним законодавством наслідки недійсності правочину та зобов'язати підприємство «Віта Ленд»повернути земельну ділянку площею 1,4 га (вартістю 223838,76 грн.) Віто-Поштовій сільській раді Києво-Святошинського району.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2008 р. порушено провадження у справі №10/127-08, розгляд справи призначався на 07.04.2008р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів –Управління земельних ресурсів Києво – Святошинського району Київської області.

У зв’язку з нез’явленням в судове засідання третьої особи та з метою витребування додаткових доказів ухвалою господарського суду Київської області від 07.04.2008 р. розгляд справи в порядку приписів пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладався на 13.05.2008 р.

07.04.2008р. з метою з’ясування питання чи знаходиться спірна земельна ділянка у придорожній зоні автомобільних доріг в межах 100 м краю проїзної частини на ділянці дороги Київ-Одеса суд направив відповідний запит Управлінню земельних ресурсів Києво – Святошинського району Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.05.08р. у зв’язку із неявкою в судове засідання відповідачів та третьої особи розгляд справи відкладався на 03.06.08р.

У зв’язку із невиконанням Управлінням земельних ресурсів Києво –Святошинського району Київської області вимог ухвали господарського суду Київської області від 07.04.2008р. та ненаданням відповіді на запит суду від 07.04.08р., 13.05.2008р. судом було направлено окрему ухвалу Голові Державного комітету України по земельним ресурсам та Начальнику Управління земельних ресурсів Києво –Святошинського району Київської області для розгляду.

Крім того, 13.05.2008р. з метою з’ясування питання чи знаходиться спірна земельна ділянка у придорожній зоні автомобільних доріг в межах 100 м краю проїзної частини на ділянці дороги Київ-Одеса суд повторно направив відповідний запит Управлінню земельних ресурсів Києво – Святошинського району Київської області. Станом на 18.08.08р. відповідь на вищевказаний запит отримано.

В судовому засіданні 03.06.08р. відповідач 2 подав до суду заяву, якою просив суд на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України застосувати позовну давність та відмовити прокурору у позові.

Крім того, в судовому засіданні відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав про неправомірність та необгрунтованість позовних вимог прокурора, з огляду на наступне:

- договір із землевпорядною організацією дійсно був укладений 29.12.2003р., проте сам проект розроблявся і погоджувався вже після прийняття рішення Віто-Поштовою сільською Радою про надання дозволу на збір технічної документації, що підтверджується висновками відповідних служб та інстанцій про погодження проекту відведення земельної ділянки в оренду, проте норми земельного законодавства України, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, не містять вказівки про те, що договір між юридичною особою, яка заінтересована в отриманні у власність або у оренду земельної ділянки, та землевпорядною організацією, яка має відповідну ліцензію на виготовлення проекту землеустрою, має бути укладений лише після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання дозволу на збір технічної документації.

- спірна земельна ділянка була надана відповідачу 2 в оренду на підставі рішення Віто-Поштової сільської Ради від 26.08.2004р. із земель запасу в порядку, передбаченому ст.ст.123, 124 ЗК України, тобто за проектом відведення земельної ділянки, при цьому процедура вилучення земельної ділянки у іншого користувача з погодженням місця розташування об'єкта, яка передбачена саме ст. 151 ЗК України не є обов'язковою і не проводиться. Порядок надання земельних ділянок в оренду юридичним особам не передбачає обов'язкового погодження місця розташування об'єкта згідно статті 151 ЗК України, і лише відсилає на ч.15 ст. 151 ЗК України, тобто на перелік документів, який додається до клопотання про відведення земельної ділянки, і який більш повно викладений у цій нормі. Вимоги ж ст.ст.118, 123, 124 ЗК України відповідачем 2 в повному обсязі виконані при передачі спірної земельної ділянки в оренду, а тому, на думку відповідача 2 жодних порушень земельного законодавства в даному випадку не вбачається.

- крім того, на думку відповідача 2, прокурор неправомірно застосовує до спірних правовідносин Закон України "Про автомобільні дороги", оскільки вказаний закон набрав чинності лише 07.10.2005 року, фактично більше року після прийняття Віто-Поштовою сільрадою рішення від 26.08.2004 року про надання земельної ділянки в оренду відповідачу 2. Крім того, ані Земельний кодекс України, ані Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, ані Закон України "Про автомобільні дороги" не місять заборони на передачу в оренду земельних ділянок у 100 метровій охоронній чи санітарно-захисній зоні автомобільних доріг державного значення без погодження з власниками цих доріг або Державтоінспекцією.

- згідно п.8 вказаних вище єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, надання земельних ділянок у користування, у тому числі на умовах оренди, в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг загального користування здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Як стверджує відповідач 2, земельна ділянка, площею 1,4га, яка була надана в оренду ПП "Віта Ленд" не знаходиться в межах смуги відведення автомобільної дороги, землі Київського облавтодору лише межують з вказаною земельною ділянкою і жодного накладення однієї земельної ділянки на іншу при розробленні та погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду встановлено не було.

За заявою сторін строк розгляду справи продовжений понад встановлений термін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.06.08р. у зв’язку із неявкою в судове засідання відповідача 1 та третьої особи розгляд справи відкладався на 24.06.08р.

03.06.2008р. з метою з’ясування питання до якої категорії земель відноситься спірна земельна ділянка та чи змінювалось її цільове призначення, судом було направлено відповідний запит Управлінню земельних ресурсів Києво –Святошинського району Київської області та Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»Київській регіональній філії.

На підставі ст. 81-1 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

24.06.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області від прокурора надійшли пояснення до позовної заяви, в яких останній вказав про те, що оскільки прокуратурі Київської області про порушення вимог законодавства (прийняття спірного рішення та укладення спірного договору) стало відомо лише у 2007р., строк позовної давності, встановлений ЦК України не пропущено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.06.08р. у зв’язку із неявкою в судове засідання позивача, відповідача 1 та третьої особи розгляд справи відкладався на 12.08.08р

В судовому засіданні 12.08.08р. заявою від 11.08.08. №05/1-1473-08 прокурор уточнив та доповнив п.2 , 4 прохальної частини позовної заяви та просив суд визнати недійсним укладений між Віто-Поштовою сільською радою Києво-Святошинського району та Дочірнім підприємством «Віта Ленд»договір оренди земельної ділянки від 27.08.04, площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223838,76 грн., ринкова вартість 7000000грн.); та застосувати передбачені чинним законодавством наслідки недійсності правочину та зобов'язати підприємство «Віта Ленд»повернути земельну ділянку площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223838,76 грн., ринкова вартість 7000000грн.) Віто-Поштовій сільській раді Києво-Святошинського району. Пункти 1,3,5 прохальної частини позовної заяви залишено без змін.

Крім того, в судовому засіданні 12.08.2008р. прокурор подав клопотання від 12.08.2008р. №05/1-322к, яким уточнив позовні вимоги та у прохальній частині позову просив читати наступне: визнати недійсним Рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»; визнати недійсним Договір від 27.08.04р. оренди земельної ділянки площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223 838,76 грн., ринкова вартість 7 000 000грн.), укладений між Віто-Поштовою сільською радою Києво - Святошинського району та Дочірнім підприємством «Віта Ленд», посвідчений нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу 27.08.2004р. і зареєстрований в реєстрі №4212, зареєстрований у Києво –Святошинському районному відділі земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 213; зобов’язати Приватне підприємство "Віта Ленд" повернути територіальній громаді села Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, земельну ділянку площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223 838,76 грн., ринкова вартість 7000 000грн.), яка знаходиться на території Віто-Поштової сільської ради у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, вздовж автошляху Київ-Одеса і межує: з північно-східної, східної та південної сторони - землі ШБД - 623 Київського облавтодору (автошлях Київ-Одеса), з південно - західної, західної та північної сторони - землі запасу Віто-Поштової сільської ради.

В судовому засіданні 12.08.08р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 18.08.08 о 09.30год. для виготовлення повного тексту рішення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно Довідки Києво –Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 24.12.2007р. №07-21-6073 Дочірнє підприємство «Віта Ленд»() було зареєстровано 12.06.2003р. Києво –Святошинської районною державною адміністрацією Київської області. 05.01.06р. була проведена державна реєстрація юридичної особи –Приватного підприємства «Віта Ленд» (), створеного на підставі рішення №1 від 27.12.05р. в результаті реорганізації шляхом перетворення з Дочірнього підприємства „Віта Ленд” (відповідач 2)

Судом встановлено, що 20.05.04р. Рішенням 19 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради погоджено ДП «Віта Ленд»місце розташування земельної ділянки, площею 1,4 га для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу, яка розташована в с. Віта Поштова Києво - Святошинського району вздовж автошляху Київ-Одеса.

Листом № 179 від 27.05.2004р. Віто-Поштова сільська рада надала дозвіл відповідачу 2 на підготовку матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу.

Також, Листом № 180 від 27.05.2004р. Віто-Поштової сільської ради надано згоду відповідачу 2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу.

Як вбачається із Пояснювальної записки ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи», яка є складовою частиною проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ДП «Віта Ленд»та не заперечується відповідачем 2, вказаний проект землеустрою було розроблено ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи»згідно дозволу Віто-Поштової сільської ради та договору №12/25 від 29.12.2003р.

24.06.04р. комісією Києво –Святошинськогої районної державної адміністрації було складено Акт вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу підприємству «Віта Ленд»в межах Віто-Поштової сільської ради вздовж автошляху Київ-Одеса.

Судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відповідачу 2 для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу був погоджений Києво-Святошинський районним відділом земельних ресурсів (висновок від 29.07.2ОО4р. №13015), Києво-Святошинским районним відділом містобудування і архітектури висновок від 27.07.2004р. № 1572-05-11), Києво-Святошинською районною санітарно-епідеміологічною станцією (висновок від 26.07.2004р. №3267), Державним управлінням екології та природних ресурсів у Київській області висновок від 04.08.2004р. №06-13/6009), Обласним центром з охорони пам'яток історії, археології та мистецтва Київської обласної державної адміністрації висновок від 11.06.2004р. №11/1696).

30.07.04р. складено Акт встановлення на місцевості зовнішніх меж спірної земельної ділянки та передачу межових знаків користувачу.

Згідно Висновку державної землевпорядної експертизи від 05.08.04р. №13-1460 проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відповідачу 2 для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу оцінено позитивно та відповідає вимогам земельного законодавства та нормативно –технічним документам.

Суд встановив, що Рішенням 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»вилучено із земель запасу сільської ради земельну ділянку площею 1,4 га, передано зазначену земельну ділянку в оренду терміном на 49 років з правом викупу Дочірньому підприємству «Віта Ленд»для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу, яка розташована в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району вздовж автошляху Київ-Одеса з правої сторони, встановлено орендну плату за землю в розмірі 5300 грн. на рік з наступним переглядом розміру орендної плати через один рік, зобов'язано голову сільської ради та директора ДП "Віта Ленд" укласти договір оренди згідно чинного законодавства.

Судом встановлено, що 27.08.04. між Віто-Поштовою сільською радою (орендодавець) та ДП «Віта Ленд»(орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений нотаріально та зареєстрований у Києво –Святошинському районному відділі земельних ресурсах за №213

Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору оренди, орендодавець на підставі рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26 серпня 2004 року "Про передачу в оренду земельної ділянки ДП „Віта Ленд" передав, а орендар прийняв у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться у на території Віто-Поштова сільської ради у селі Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, вздовж автошляху Київ-Одеса і межує: з північно-східної, східної та південної сторони - землі ШБД - 623 Київського облавтодору (автошлях Київ-Одеса), з південно - західної, західної та північної сторони - землі запасу Віто-Поштової сільської ради.

Згідно п. п. 1.2 –1.5 вищевказаного договору оренди, земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. В оренду передається земельна ділянка, площею 1,400 га, у тому числі під господарськими будівлями і дворами - 0,400 га, чагарники - 1,000 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 223 838,76 грн. Права третіх осіб на земельну ділянку відсутні.

Як вбачається з п. 2.2 договору оренди, земельна ділянка передається в оренду з метою будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу. Договір укладено строком на 49 (сорок дев'ять) років, починаючи з дати його державної реєстрації (п.3.1 Договору оренди)

Згідно п. п. 5.1, 5.2 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є: рішення Віто-Поштової сільської ради № 180 від 27 травня 2004 року. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов'язані з цим покладаються на орендаря. Орендодавець передає Орендарю земельну ділянку протягом десяти календарних днів з дати державної реєстрації цього Договору. Передача земельної ділянки Орендодавцем і прийняття її Орендарем оформлюється Актом приймання-передачі, який складається у день передачі і підписується Сторонами.

Рішенням 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30.08.07р. відмовлено заступнику прокурора області в задоволенні протесту № 07/4-461 від 23.07.2007р. з вимогою скасувати рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»у зв’язку із відсутністю порушень чинного законодавства в діях Віто-Поштової сільської ради.

Згідно Листа Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області №077913/1000 від 07.11.07р. за результатами перевірки, проведеної Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області встановлено, що рішенням Віто-Поштової сільської ради 21 сесії 24 скликання від 26.08.2004 затверджено проект відведення земельної ділянки, розроблений з порушеннями ст.ст. 111, 112, 123, 149, 151, 207 Земельного кодексу України.

Також, у вищевказаному Листі Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області зазначено, що проект відведення розроблено на підставі дозволу Віто-Поштової сільської ради, наданого рішенням від 27.05.2004р. № 180 згідно з договором № 12/25 на складання проекту відведення, укладеного 29.12.2003р.; в порушення вимог Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. № 427, рішення Віто-Поштової сільської ради 19 сесії 24 скликання від 20.05.2004р. про погодження місця розташування об'єкту прийнято до отримання висновків погоджувальних служб та складання Акту вибору земельної ділянки.

Також, у вищезазначеному Листі вказано, що відповідно до земельно-кадастрових даних, які містяться в проекті відведення, земельна ділянка відноситься до земель запасу, а отже процедура вилучення відповідно до статей 149, 151 Земельного кодексу України не передбачається; висновки щодо попереднього погодження місця розташування земельної ділянки та погодження проекту відведення Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області, відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА, Києво - Святошинського районного відділу земельних ресурсів були надані в один день, що свідчить про порушення вимог ст. 123 ЗК України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №677.

Крім того, в Листі Управління з контролю за використанням та охороною земель у м.Києві та Київській області вказано про те, що згідно з пояснювальною запискою до проекту відведення, спірна земельна ділянка відноситься до земель іншого сільськогосподарського призначення. У висновку Києво - Святошинського районного відділу земельних ресурсів щодо погодження проекту відведення земельної ділянки зазначена вимога відшкодування втрат лісогосподарського виробництва та збитків землекористувачу. У проекті відведення розрахунки втрат сільськогосподарського виробництва та збитків землекористувачу відсутні, що суперечить вимогам ст. 207 Земельного кодексу України.

Також, як зазначено у вказаному Листі, згідно з планом відведення земельної ділянки майже уся її площа входить в межі охоронної зони автошляху Київ-Одеса. Згідно з Постановою КМ України від 24.06.2006р. №865 автодорога Київ-Одеса відноситься до міжнародних автомобільних доріг загального користування державного значення, для яких встановлюється 100 метрова охоронна зона. У висновку Києво –Святошинської районної санітарно –епідеміологічної станції від 26.07.04р. №3263 зазначена вимога щодо встановлення 100 метрової охоронної зони. В проекті відведення та в договорі оренди земельної ділянки охоронна зона зазначеної магістралі відповідно до вимог ст.ст.112,111 ЗК України не визначена, що суперечить Інструкції про порядок складання , видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі. Частина земельної ділянки накладається на смугу відведення дороги, що суперечить ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги», яким заборонено будівництво у смузі відведення дороги державного значення будь –яких об'єктів, не призначених для експлуатації та обслуговування дороги

Судом встановлено, що згідно Звіту від 23.04.2008р. про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу, що надається ДП «Віта-Ленд»за адресою: Київська область, Києво - Святошииський район, с.Віта Поштова, загальною площею 1,40 га з метою визначення ринкової вартості для укладення цивільно –правової угоди, складений суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "ГЛОБУС АЛЬЯНС", який діє на підставі ліцензії Державного комітету України по земельних ресурсах від 18.07.2006 р. серія АБ № 349468 та договору від 23.04.08 р., станом на 23 квітня 2008р. ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки складає 7 000 000,00 грн.; у розрахунку на один квадратний метр земельної ділянки - 500,00 грн.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави і суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36№ Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Частина перша статті 2 ГПК України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначено в пункті 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», що міститься в частині другій статті 2 ГПК України, означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно п.1, п.3 „Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002 р. N 1958 Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель є урядовим органом державного управління, який діє у складі Держкомзему і йому підпорядковується.

Основними завданнями Держземінспекції є: участь у межах своєї компетенції в реалізації державної політики у сфері земельних відносин; організація та здійснення державного контролю за використанням і охороною земель; узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належать до її компетенції, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення. Держземінспекція та державні інспектори з контролю за використанням і охороною земель в межах своїх повноважень мають право, зокрема : складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності (п.5 Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель ).

Таким чином, прокурором було правильно визначено особу, в інтересах якої подано позов.

Щодо позовної вимоги прокурора про визнання недійсним рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 124 Земельного кодексу України (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Статтею 123 ЗК України передбачений порядок передачі в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову.

Згідно ч. 1 - 4 ст. 123 ЗК України (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідно до ч. 15 ст. 151 ЗК України (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Згідно Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого Постановою КМ України від 31.03.04р. №427 сільська, селищна, міська рада, районна, Київська чи Севастопольська міська держадміністрація реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п'ятиденний строк після реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, утвореній відповідною радою або держадміністрацією. Комісія протягом двох тижнів після отримання матеріалів обстежує бажане місце розташування об'єктів, погоджує орієнтовний розмір земельної ділянки, умови її вилучення або зміни цільового призначення з урахуванням містобудівної документації, місцевих правил забудови та комплексного розвитку території.

Результати роботи комісії оформляються актом, у якому зазначаються: склад комісії; назва об'єкта, для розміщення якого здійснюється вибір земельної ділянки, його основні характеристики, орієнтовний розмір земельної ділянки з урахуванням перспективи її розширення тощо; умови вилучення (викупу) земельної ділянки; основні характеристики земельної ділянки (правовий режим земель, склад угідь та їх продуктивність, якісна характеристика ґрунтового покриву, наявність особливо цінних земель, будівель, споруд, багаторічних та деревно-чагарникових насаджень тощо); орієнтовна сума збитків, яка підлягатиме відшкодуванню власнику землі чи землекористувачу; орієнтовна сума втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, пов'язаних з вилученням земель; можливість поліпшення малопродуктивних земель шляхом нанесення родючого шару ґрунту, знятого під час будівництва об'єктів, тощо. У разі неможливості вибору земельної ділянки в акті зазначається мотивоване обґрунтування відмови.

Акт вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Як вбачається із ч. 5 ст. 123 ЗК України (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання про відведення земельної ділянки у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно ч. 6 ст. 1 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року N 858-IV (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних утворень, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно п. "д" ч. 2 ст. 25 Закону України "Про землеустрій" (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) видом документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно ч. 9 ст. 1 Закону України "Про землеустрій" (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) проект землеустрою - це сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обгрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5 - 10 і більше років.

Згідно ст. 50 зазначеного Закону проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 "Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 67 (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) цей Порядок визначає механізм розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно п. 3 зазначеного вище Порядку проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі: рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; укладених договорів між землевласниками і землекористувачами та розробником проекту відведення земельної ділянки; судового рішення.

Згідно п. 6. 7 вищевказаного Порядку проект відведення земельної ділянки розробляється на основі завдання, затвердженого замовником, що є невід'ємною частиною договору на проведення відповідних робіт. Типовий договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. До договору замовник додає вихідну документацію, необхідну для розроблення проекту землеустрою. Виконавець у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п. 6 ст.. 123 ЗК України та п. 9, 10 Порядку, розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Згідно п.11 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Суд встановив, що в порушення вищезазначених норм земельного законодавства проект відведення спірної земельної ділянки відповідачем 2 був розроблений ще до надання відповідного погодження Віто-Поштової сільської ради (дозвіл Віто-Поштової сільської ради № 180 від 27.05.04р., договір на складання проекту відведення № 12/25 від 29.12.03р.).

Крім того, Акт вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу відповідачу 2 в межах Віто-Поштової сільської ради вздовж автошляху Київ-Одеса, був складений 24.06.04р., а рішення «Про погодження місця розташування об'єкта ДП «Віта Ленд»сільською радою прийнято 20.05.04р., тобто ще до надання вказаного акту.

В порушення вимог Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. № 427, рішення Віто-Поштової сільської ради 19 сесії 24 скликання від 20.05.2004р. про погодження місця розташування об'єкту було прийнято до отримання висновків погоджувальних служб та складання Акту вибору земельної ділянки.

Висновки щодо попереднього погодження місця розташування земельної ділянки та погодження проекту відведення Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області, відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА, Києво - Святошинського районного відділу земельних ресурсів були надані в один день, що свідчить про порушення вимог ст. 123 ЗК України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №677.

Згідно з пояснювальною запискою до проекту відведення, спірна земельна ділянка відноситься до земель іншого сільськогосподарського призначення. У висновку Києво - Святошинського районного відділу земельних ресурсів щодо погодження проекту відведення земельної ділянки зазначена вимога відшкодування втрат лісогосподарського виробництва та збитків землекористувачу. У проекті відведення розрахунки втрат сільськогосподарського виробництва та збитків землекористувачу відсутні, що суперечить вимогам ст. 207 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст.. 112 ЗК України охоронні зони створюються: а) навколо особливо цінних природних об'єктів, об'єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно Довідки Управління земельних ресурсів у Києво –Святошинському районі Київської області від 20.05.08р. №11141 спірна земельна ділянка зі східної сторони межує із землями ШБД -623 Київського облавтодору (автошлях Київ-Одеса); згідно викопіювання з генерального плану с. Віта Поштова, спірна земельна ділянка розташована в межах 100 метрової зони автошляху. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про автомобільні дороги»від 08.09.05р. та Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 24.06.06р. автодорога Київ-Одеса відноситься до міжнародних автомобільних доріг загального користування державного значення.

Відповідно Постанови КМ України від 6 квітня 1998 р. N 455 „Про класифікацію автомобільних доріг та перелік автомобільних доріг України державного значення” (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради) автодорога Київ-Одеса відноситься до магістральних автомобільних доріг загального користування державного значення.

Згідно з п. п. 20, 22 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони (в редакції яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.94р., у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг забороняється розташовувати будь-які споруди або об'єкти без погодження з власниками автомобільних доріг та Державтоінспекцією. Забороняється будівництво житлових будинків, господарських і промислових споруд у придорожній зоні автомобільних (позаміських) доріг не менше ніж 100 м від краю проїзної частини на ділянках доріг державного значення.

Як вбачається із ч.1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п. 2 Роз’яснення ВАСУ від 26.01.2000 р. N 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Враховуючи те, що рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»було прийнято з порушенням зазначених вище норм земельного законодавства, суд вважає рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»незаконним, а отже таким, що підлягає визнанню недійсним.

Отже, вимоги прокурора про визнання недійсним рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги прокурора про визнання недійсним укладеного 27.08.04 між Віто-Поштовою сільською радою Києво - Святошинського району та Дочірнім підприємством «Віта Ленд»договору оренди земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Згідно ст.. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частини першої - третьої, п'ятої та шостої ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності право чину є зміст правочину, що не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В пункті 1 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними»від 12.03.1999р. № 02-5/111 зазначено, що вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається (ст. 21 Закону України „Про оренду землі”)

Згідно зі ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п. 3.2. Роз’яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” за загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення. Виняток з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає, що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ними, наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму, зберігання за договором схову тощо. У такому випадку одночасно з визнанням угоди недійсною господарський суд повинен зазначити у рішенні, що вона припиняється лише на майбутнє.

Саме до таких угод належать угоди, за якими майно передано у строкове платне володіння і користування, оскільки користування майном, що вже відбулося, можна припинити лише на майбутнє. (Аналогічна думка викладена в Постанові Верховного Суду України від 11.06.2002 р.).

Оскільки, спірний договір оренди земельної ділянки був укладений на підставі рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд»з порушенням вимог земельного законодавства (ст. 111, 112, 123, 124 ЗК України, п. п. 20, 22 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони) суд дійшов висновку про необхідність визнання недійсним на майбутнє Договору оренди земельної ділянки від 27.08.04р., укладеного між Віто-Поштовою сільською радою Києво - Святошинського району та Дочірнім підприємством «Віта Ленд».

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на викладене, вимога прокурора щодо зобов'язання відповідача 2 повернути територіальній громаді села Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, земельну ділянку площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223 838,76 грн., ринкова вартість 7000 000грн.), яка знаходиться на території Віто-Поштової сільської ради у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, вздовж автошляху Київ-Одеса і межує: з північно-східної, східної та південної сторони - землі ШБД - 623 Київського облавтодору (автошлях Київ-Одеса), з південно - західної, західної та північної сторони - землі запасу Віто-Поштової сільської ради є правомірною та обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заявленого відповідачем 2 клопотання про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи те, що перевірка додержання земельного законодавства при наданні в оренду земельної ділянки ДП „Віта Ленд” Віто-Поштовою сільською радою Чорнобильською міжрайонною природоохоронною прокуратурою Київської області проводилась у 2007 році (Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.07.07р.) суд вважає, що строк позовної давності не сплив, а тому клопотання ПП „Віта Ленд” про застосування позовної давності судом відхилено, як безпідставне та необґрунтоване.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

Таким чином, на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Рішення 21 сесії 24 скликання Віто-Поштової сільської ради від 26.08.04 «Про передачу в оренду земельної ділянки ДП «Віта Ленд».

3. Визнати недійсним та припинити на майбутнє Договір від 27.08.04р. оренди земельної ділянки площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223 838,76 грн., ринкова вартість 7 000 000грн.) укладений між Віто-Поштовою сільською радою Києво - Святошинського району та Дочірнім підприємством «Віта Ленд», посвідчений нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу 27.08.2004р. і зареєстрований в реєстрі №4212, зареєстрований у Києво –Святошинському районному відділі земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 213.

4. Зобов’язати Приватне підприємство "Віта Ленд" (08162, Київська область, Києво –Святошинський район, смт. Чабани, вул. Одеське шосе, 1, ) повернути територіальній громаді села Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, земельну ділянку площею 1,4 га (нормативна грошова оцінка якої становить 223 838,76 грн., ринкова вартість 7000 000грн.), яка знаходиться на території Віто-Поштової сільської ради у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, вздовж автошляху Київ-Одеса і межує: з північно-східної, східної та південної сторони - землі ШБД - 623 Київського облавтодору (автошлях Київ-Одеса), з південно - західної, західної та північної сторони - землі запасу Віто-Поштової сільської ради.

6. Стягнути з Приватного підприємства "Віта Ленд" (08162, Київська область, Києво –Святошинський район, смт. Чабани, вул. Одеське шосе, 1, ) в доход Державного бюджету України державне мито в розмірі 42,50 грн.

7. Стягнути з Віто –Поштової сільської ради Києво –Святошинського району Київської області (08170, Київська область, Києво –Святошинський район, смт Чабани, вул. Одеське шосе, 1, ) в доход Державного бюджету України державне мито в розмірі 42,50 грн.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Тищенко О.В.