ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2008

Справа №2-25/8340-2008

За позовом ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера», 540252,м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, 23 а/с1003

До відповідача ТОВ «Фірма «Вінціта», м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 227

Про стягнення 29361,14 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Дедюхіна І.В., представник, дов. від 18.09.2008 року

Від відповідача – Максименко Н.В., представник, дов. від 08.09.2008 року

Обставини справи:

Позивач – ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ТОВ «Фірма «Вінціта», просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов’язання в сумі 29361,14 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов угоди між сторонами, позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 226 від 13.08.2007 року, однак, відповідач, у порушення взятих на себе зобов’язань, виконав зобов’язання частково з порушенням встановлених строків.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву.

19.09.2008 року сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення даного спору, відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивач надав суду клопотання про доповнення до позовної заяви та збільшення суми позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача 84651,10 грн.. у тому числі: пеню за прострочення виконання зобов’язання в сумі 27692,06 грн., інфляцію в сумі 52578,51 грн.. 3% річних – 4810,87 грн.

Вказана клопотання позивача прийняте судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 19.09.2008 року строк вирішення даного спору продовжено за клопотанням сторін, відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вінці та» (відповідач) була укладена усна домовленість на поставку автомобіля LEXUS 460 за ціною 710530,00 грн.

На виконання вказаної домовленості відповідачем було виставлено рахунок-фактуру № СФ-00086 від 09.08.2007 р. на суму 710530,00 (а.с. 17).

Позивачем було сплачено вказану суму платіжним дорученням № 126 від 13.08.2007 р., призначення платежу : оплата за автомобіль LEXUS 460 згідно рахунку СФ-00086 від 09.08.2007 р. (а.с. 18)

Згідно статуту (пункт 1.2) Товариство з обмеженою відповідальністю «МСП Ніка-Тера» є повним правонаступником за всіма правами та обов’язками ЗАТ «МСП Ніка-Тера».

27.09.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (Покупець) (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вінці та» (Продавець) (відповідач) була укладена угода про припинення зобов’язань. (а.с. 19)

Так, згідно пункту 1 вказаної Угоди у зв’язку з невиконанням Продавцем умов щодо поставки автомобіля LEXUS 460, вказану угоду між Продавцем та Покупцем вважати розірваною.

Відповідно до пункту 2 Угоди Продавець зобов’язується повернути сплачені Покупцем грошові кошти у розмірі 710530,00 грн. в строк до 05.10.2007 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем на виконання умов вказаної Угоди про припинення зобов’язань було повернуто 350530,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача. (а.с. 20-29).

У відповідності до ст.. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням Господарського суду АР Крим від 13.12.2007 року у справі № 2-15/15305-2007 за позовом ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», до відповідача ТОВ «Фірма «Вінці та про стягнення 354890,58 грн., в тому числі 350530,00 грн. заборгованості, 4360,58 грн. пені у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань по повному та своєчасному поверненню позивачу грошових коштів на підставі угоди про припинення зобов’язання б/н від 27.09.2007 року, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Фірма «Вінціта» на користь ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» 350530,00 грн. заборгованості, 1711,00 грн. пені, 3522,41 грн. державного мита та 117,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, з урахуванням заяви позивача про доповнення до позовної заяви та збільшення суми позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 84651,10 грн., у тому числі: пеню за прострочення виконання зобов’язання в сумі 27692,06 грн., інфляцію в сумі 52578,51 грн.. 3% річних – 4810,87 грн.

Дійсно, у відповідності до ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду АР Крим від 13.12.2007 року у справі № 2-15/15305-2007 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Фірма «Вінціта» на користь ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» 350530,00 грн. заборгованості, 1711,00 грн. пені, 3522,41 грн. державного мита та 117,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили, та, у встановленому порядку не оскаржено та не скасовано.

Так, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що пеня за несвоєчасне виконання ТОВ «Фірма «Вінці та» своїх зобов’язань після набрання рішенням від 13.12.2007 року у справі № 2-15/15305-2007 законної сили, є необґрунтованим нарахуванням штрафних санкцій, оскільки спір щодо стягнення заборгованості та пені судом вже розглянуто.

Крім того, при розгляді справи № 2-15/15305-2007, позивач не скористався наданим йому правом, передбаченим ст.. 625 Цивільного кодексу України, щодо заявлення до стягнення суми індексу інфляції та 3% річних.

Таким чином, суд вважає, що позивач неправомірно врахував період розгляду справи № 2-15/15305-2007 при розрахунку суми інфляції та 3% річних.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведеного, суд погоджується з контр розрахунком індексу інфляції та 3% річних, здійсненим відповідачем та вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 29.10.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ТОВ «Фірма «Вінціта» (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 227, рахунок № 08 в КРФ ВАТ «Кредобанк» м. Сімферополь, МФО 324913, ) на користь ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера» (540252, м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, 23 а/с1003, рахунок № 5561 в МОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 326018, ) 34658,31 грн.

3.          Стягнути з ТОВ «Фірма «Вінціта» (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 227, рахунок № 08 в КРФ ВАТ «Кредобанк» м. Сімферополь, МФО 324913, ) на користь ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера» (540252, м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, 23 а/с1003, рахунок № 5561 в МОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 326018, ) 348,35 грн. державного мита.

4.          Стягнути з ТОВ «Фірма «Вінціта» (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 227, рахунок № 08 в КРФ ВАТ «Кредобанк» м. Сімферополь, МФО 324913, ) на користь ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера» (540252, м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, 23 а/с1003, рахунок № 5561 в МОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 326018, ) 48,32 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

6.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.