ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"25" вересня 2008 р. Справа № 2/168-08

За позовом                    Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,

м. Бориспіль

до відповідача:          Військової частини А-2215, м. Бориспіль

про                     стягнення 1872,17 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача:          Юрченко Н.П., уповноважена, довіреність від 22.07.2008р. б/н;

від відповідача:          не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

позивач –Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м. Бориспіль –23.07.2008р. звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою від 16.07.2008р. № 35-12-56 до відповідача –Військової частини А-2215, м. Бориспіль в якій просить стягнути з відповідача борг за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача в сумі 1394,16 грн., збитки, завдані інфляційними процесами в сумі 298,80 грн., три проценти річних в сумі 11,46 грн., пеню в сумі 70,16 грн. та штраф в розмірі 7% від суми боргу в сумі 97,59 грн., всього 1872,17 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач подав витребувані судом документи та повністю підтримав позовні вимоги. Позивач твердить, що відповідач не виконав свої зобов’язання по сплаті за передачу електричної енергії в жовтні –грудні 2007 року та січні –квітні 2008р. за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 12.06.2003р. № 02-26.20-349, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 1394,16 грн. Також позивач стверджує, що за прострочення оплати за передачу електричної енергії з відповідача належать до стягнення збитки, завдані інфляційними процесами в сумі 298,80 грн., три проценти річних в сумі 11,46 грн., пеня в сумі 70,16 грн. та штраф в розмірі 7% від суми боргу в сумі 97,59 грн. Крім того, позивачем заявлено усне клопотання про розгляд справи по суті без присутності представника відповідача, оскільки матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не подав, позовні вимоги та представлені позивачем докази не спростував, в судове засідання свого представника не направив, про причини не направлення суд належним чином не повідомив, хоча про день час та місце його проведення повідомлявся судом вчасно належним чином.

Враховуючи те, що чинний ГПК України не покладає на суд обов’язку щодо розшуку відповідача, те, що всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату час та місце судового розгляду, те, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м. Бориспіль (далі –ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») до Військової частини А-2215, м. Бориспіль (далі –В/Ч А-2215), вислухавши пояснення представників позивача та вивчивши додатково подані документи, суд

встановив:

Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Згідно із частиною 2 зазначеної статті, підставою виникнення взаємних цивільних прав та обов’язків сторін у справі є укладений між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»та В/Ч А-2215 12.06.2003р. договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 02-26.20-349 (далі –Договір).

Відповідно до умов розділу першого зазначеного Договору Основний споживач (ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») зобов’язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Субспоживачу (В/Ч А-2215) до використання, а Субспоживач –своєчасно сплачувати за передачу електричної енергії мережами Основного споживача, в тому числі компенсацію за реактивну електричну енергію.

Згідно пункту 4.1 Договору Субспоживач зобов’язується щомісячно здійснювати оплату за передачу електричної енергії електричними мережами Основного споживача в порядку передбаченому в пункті 7.6 Договору.

Відповідно до пункту 7.6 Договору Основний споживач з 5-го числа кожного місяця виписує Субспоживачу рахунок за послуги з передачі електричної енергії за попередній місяць та акт про надання послуг. Субспоживач з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії Основного споживача рахунок та акт про надання послуг. Сплата рахунку проводиться Субспоживачем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт про надання послуг Субспоживач зобов’язаний повернути в бухгалтерію Основного споживача протягом 5-ти днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти днів акт не буде повернутий Основному споживачу, він вважається підписаним сторонами. Акти про надання послуг підписуються керівниками підприємств або призначеними ними повноважними особами за умови надання іншій стороні копії документу про надання таких повноважень.

Згідно пункту 7.5 Договору вартість передачі електричної енергії мережами Основного споживача –0,0213 грн. за 1 кВт.год. (без ПДВ).

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до припису ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

На виконання своїх господарських зобов’язань за Договором ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»забезпечило передачу електричної енергії В/Ч А2215 в жовтні - грудні 2007 року та січні –квітні 2008 року в обсязі 44544 кВт.год. на загальну суму 1394,16 грн., про що свідчать рахунки-фактури:

від 31.10.2007р.          № 62/801          на суму 37,12 грн.

від 29.11.2007р.          № 62/891          на суму 327,48 грн.

від 31.12.2007р.          № 62/976          на суму 218,80 грн.

від 31.01.2008р.          № 62/59          на суму 220,84 грн.

від 29.02.2008р.          № 62/146          на суму 230,04 грн.

від 31.03.2008р.          № 62/222          на суму 168,70 грн.

від 30.04.2008р.          № 62/302          на суму 191,18 грн.

та акти приймання-здачі виконаних послуг від 31.10.2007р., від 29.11.2007р., від 31.12.2007р., від 31.01.2008р., від 29.02.2008р., від 31.03.2008р. та від 30.04.2008р.підписані повноважними особами, скріплені печаткою позивача та направлені поштою відповідачу.

Таким чином, за документальними даними, поданими позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за отриману за Договором електричну енергію складає 1394,16 грн.

Позивачем була направлена відповідачу претензія від 10.04.2008р. № 35-12-21 з проханням сплатити борг за отриману електричну енергію, про що свідчать залучені до матеріалів справи копія претензії від 10.04.2008р. № 35-12-21 та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 11.04.2008р. № 671804. Суду не подано доказів того, що відповідач надав відповідь на вищезазначену претензію або сплатив борг.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов’язання щодо вчасної оплати за отриману електричну енергію, відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню в заявленій сумі –1394,16 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов’язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій –неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів. Як вбачається з пункту 8.2.1 розділу восьмого Договору, стягнення заборгованості по оплаті згідно з пунктом 4.1 Договору здійснюється за встановленим законом порядком з нарахуванням пені (від суми заборгованості) за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

При розрахунку суми пені позивачем, за передачу в жовтні - грудні 2007 року електричної енергії на суму 583,40 грн., нарахована пеня за 92 дні прострочки сплати за передану електричну енергію за період з 31.10.2007р. по 31.12.2007р. в сумі 17,18 грн. За передану в січні –квітні 2008 року електричну енергію на суму 810,76 грн., нарахована пеня за 121 день прострочки сплати за період з 01.01.2008р. по 30.04.2008р. в сумі 52,98 грн., всього 70,16 грн. Позивачем при нарахуванні пені не були враховані правила нарахування пені, передбачені ст. 232 ГК України та строки та порядок оплати відповідачем передачі електричної енергії, встановлені пунктом 7.6 Договору. При цьому пеня за передачу електричної енергії в жовтні –грудні 2007 року та січні –квітні 2008р. на момент подачі позовної заяви складатиме:

Сума боргу, на яку нараховується пеня

Період нарахування

Кількість днів прострочки

Ставка НБУ

Пеня

37,12 грн.

З 20.11.2007р. по 19.12.2007р.

30

8 %

0,49 грн.

364,60 грн.

З 20.12.2007р. по 31.12.2007р.

12

8 %

1,92 грн.

364,60 грн.

З 01.01.2008р. по 19.01.2008р.

19

10 %

3,80 грн.

583,40 грн.

З 20.01.2008р. по 19.02.2008р.

31

10 %

9,91 грн.

804,24 грн.

З 20.02.2008р. по 19.03.2008р.

29

10 %

12,78 грн.

1034,28 грн.

З 20.03.2008р. по 19.04.2008р.

31

10 %

17.57 грн.

1202,98 грн.

З 20.04.2008р. по 30.04.2008р.

11

10 %

7,25 грн.

1202,98 грн.

З 01.05.2008р. по 19.05.2008р.

19

12 %

15,03 грн.

1357,04 грн.

З 20.05.2008р. по 19.06.2008р.

31

12 %

27.66 грн.

1029,56 грн.

З 20.06.2008р. по 15.07.2008р

26

12 %

17,60 грн.

Всього

114,01 грн.

Всього за порушення відповідачем зобов’язання за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 12.06.2003р. № 02-26.20-349 за передачу електричної енергії в жовтні –грудні 2007 року та січні –квітні 2008р. з відповідача належить до стягнення пеня в сумі 114,01 грн. Оскільки позивачем заявлено до стягнення 70,16 грн. пені, і заяви про збільшення вимог позивачем не подавалось, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в сумі, заявленій позивачем –70,16 грн.

Згідно до частини 2 ст. 546 ЦК України, договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання. Так, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Позивачем заявлені до стягнення з відповідача збитки, завдані інфляційними процесами в сумі 298,80 грн. При розрахунку збитків, завданих інфляційними процесами позивач за період прострочення з жовтня 2007 року по квітень 2008р., зазначив суму заборгованості в сумі 1394,16 грн., тобто за весь період заборгованості відповідача. При цьому сума заборгованості в заявленій сумі 1394,16 грн., відповідно до вищезазначених рахунків-фактур, актів приймання передачі, строків та порядку оплати відповідачем передачі електричної енергії, встановлені пунктом 7.6 Договору, виникла у відповідача лише 20.05.2008р., а не в жовтні 2007 року.

Отже враховуючи:

- строки та порядок оплати товару, встановлені пунктом 7.6 Договору;

- відповідальність за порушення грошового зобов’язання, визначену ст. 625 ЦК України;

- оприлюднені Державним комітетом статистики України в офіційних друкованих органах індекси інфляції за відповідний період,

збитки, завдані інфляційними процесами на момент подачі позовної заяви складають - 109,54 грн. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих інфляційними процесами в сумі 298,80 грн. підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 109,54 грн.

При розрахунку заявлених до стягнення трьох процентів річних в сумі 11,46 грн. позивачем також зазначена сума заборгованості в сумі 1394,16 грн. за період з 31.10.2007р. по 31.04.2008р. та помилково зазначена загальна кількість днів прострочки сплати за передачу електричної енергії 123 дні. При цьому сума трьох процентів річних за передачу електричної енергії в жовтні –грудні 2007 року та січні –квітні 2008р. на момент подачі позовної заяви складатиме:

Сума боргу, на який нараховуються 3% річних

Період нарахування

Кількість днів прострочки

3% річних

37,12 грн.

З 20.11.2007р. по 19.12.2007р.

30

0,09 грн.

364,60 грн.

З 20.12.2007р. по 19.01.2007р.

31

0,93 грн.

583,40 грн.

З 20.01.2008р. по 19.02.2008р.

31

1,49 грн.

804,24 грн.

З 20.02.2008р. по 19.03.2008р.

29

1,92 грн.

1034,28 грн.

З 20.03.2008р. по 19.04.2008р.

31

2,64 грн.

1202,98 грн.

З 20.04.2008р. по 19.05.2008р.

30

2,97 грн.

1394,16грн.

З 20.05.2008р. по 15.07.2008р.

57

6,53 грн.

Всього

16,57 грн.

Всього за порушення відповідачем зобов’язання за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 12.06.2003р. № 02-26.20-349 за передачу електричної енергії в жовтні –грудні 2007 року та січні –квітні 2008р. з відповідача належать до стягнення три проценти річних в сумі 16,57 грн. Оскільки позивачем заявлено до стягнення 11,46 грн. трьох процентів річних, і заяви про збільшення вимог позивачем не подавалось, вимога про стягнення трьох процентів річних підлягає задоволенню в сумі, заявленій позивачем –11,46 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача сім відсотків штрафу від суми заборгованості в сумі 97,59 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 546, 549 ЦК України неустойка (штраф, пеня) є видом забезпечення виконання зобов’язання, а саме штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Таким чином до нарахування позивачем штрафу слід застосовувати положення ст. 547 ЦК України відповідно до якої правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Позивач та відповідач не передбачили в договорі про спільне використання технологічних мереж основного споживача від 12.06.2003р. № 02-26.20-349 забезпечення виконання зобов’язання у формі штрафу. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача семи відсотків штрафу від суми заборгованості в сумі 97,59 грн. задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання. Відповідач заперечень проти позову та доказів належного виконання своїх зобов’язань не надав, доводи позивача не спростував.

Враховуючи вищевикладене суд частково задовольняє позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», приймає рішення про стягнення з відповідача –Військової частини А-2215 заборгованості в сумі 1585,32 грн., в тому числі основного боргу в сумі 1394,16 грн., збитків, завданих інфляційними процесами в сумі 109,54 грн., трьох процентів річних в сумі 11,46 грн. та пені в сумі 70,16 грн. та відповідно до частини 5 ст. 49 ГПК України покладає на обидві сторони судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст. 11, 16, 525, 526, 546, 547, 549, 610, 614, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 173, 230, частиною 4 ст. 231, частиною 6 ст. 232 ГК України, ст.ст.49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»до Військової частини А-2215 задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини А-2215 (08307, Київська обл., м. Бориспіль, ідентифікаційний код 08081802),

на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська область, м. Бориспіль-7, аеропорт, ідентифікаційний код 20572069) 1394,16 грн. (одна тисяча триста дев’яносто чотири гривні шістнадцять копійок) основного боргу, 109,54 грн. (сто дев’ять гривень п’ятдесят чотири копійки) збитків, завданих інфляційними процесами, 11,16 грн. (одинадцять гривень шістнадцять копійок) три проценти річних, 70,16 грн. (сімдесят гривень шістнадцять копійок) пені, державне мито в сумі 86,37 грн. (вісімдесят шість гривень тридцять сім копійок) та 99,92 грн. (дев’яносто дев’ять гривень дев’яносто дві копійки) за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Конюх О.В.

Повний текст рішення підписаний 02.10.2008р.