ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2008 р. Справа № 35/102-08

вх. № 2348/5-35

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився відповідача - Харіна Н.М. з належно оформленою довіреністю (№4 від 12.01.2008р.);

розглянувши справу за позовом Підприємство "ЕЮМ-ПЛЮС" Харківського обласного фонду соціально-трудової реабілітації інвалідів "Інватруд", м. Харків

до Головне управління юстиції у Харківський обл., м. Х-в

про стягнення 90935,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Підприємство "ЕЮМ-ПЛЮС" Харківського обласного фонду соціально-трудової реабілітації інвалідів "Інватруд") звернувся до господарського суду із позовною заявою про зобов"язання підписання акту приймання виконаних робіт та стягнення з відповідача (Головне управління юстиції у Харківський обл.) на свою користь 86605,00 грн. заборгованості, 4330,25 грн. штрафу, 909,35 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Окрім того, у позовній заяві позивач просить призначити будівельно-технічну експертизу.

Перед початком судового засідання представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, з підстав викладених у запеерченнях на позовну заяву.

Представник позивача у призначене судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не представив.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України обов"язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на укладений 07.02.03р. між відповідачем та філією "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд" договір підряду №07/02, за яким підрядник (філія "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд") виконав для відповідача будівельні роботи (ремонт будівлі Дергачівської виконавчої служби) з матеріалів замовника, на загальну суму 86605,00 грн.

Відповідно до умов вказаного Договору, відповідач повинен здійснити оплату виконаних робіт протягом двох днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт.

В підтвердження факту виконання будівельних робіт позивач надав акт прийому виконаних робіт з грудень 2003 року на суму 86605,00 грн. Однак, як вбачається зі змісту наданого акту його підписано тільки з боку підрядника (філії "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд"), з боку ж відповідача цей акт підписано не було.

В процесі розгляду даної справи судом було витребувано у позивача належним чином оформлені докази направлення відповідачеві актів виконаних робіт, однак позивач цих вимог не виконав та не представив витребувані документи до суду.

Відповідно до ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником офрмлюється актом, підписаним обома сторонами, у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. В акті приймання виконаних робіт не вказано, що відповідач відмовився від його підписання.

З урахуванням чого, наданий позивачем акт виконаних робіт №2 не може бути прийнятий судом до уваги, як належний доказ виконання підрядних робіт на об"єкті відповідача.

В матеріалах справи наявна претензія від позивача, але до даної претензії не було додано підтвердження надсилання відповідачу даної претензії. Відповідно до ч.5 ст.6 ГПК України претензія підписується повновжною особою підприємства, організації або їх представником та надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом чи вручається під розписку. Докази направлення претензії відсутні в матеріалах справи, тому суд не може розглядати дану претензію як доказ належним чином оформленої вимоги по оплаті виконаних підрядних робіт.

Окрім того, позивач вказує на те, що право вимоги сплати заборгованості за договором підряду №07/02 від 07.02.03р. він набув внаслідок укладання між ним та філією "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд" договору уступки права вимоги №3-17/02 від 17.02.05р.

Однак, зі змісту п. 13.2 Договору підряду №07/02 від 07.02.03р. випливає, що жодна з сторін не може передати свої права за цим догором третій особі без згоди на то іншої особи. Як встановлено в процесі розгляду даної справи, відповідач своєї згоди на заміну сторони за договором підряду не надавав.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже філія "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд" уклавши договір уступки права вимоги №3-17/02 від 17.02.05р. без згоди на це відповідача, порушило п. 13.2 Договору підряду, оскільки не мала на це право, що надає суду підстави вважати, що позов пред"явлено неналежним позивачем.

Також перевіркою матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.01.07р. №21/5 "Про реформування органів юстиції" Харківське обласне управління юстиції було ліквідовано. Правонаступником його є Головне управління юстиції у Харківській області.

Під час передачі активів та зобов"язань Харківського обласного управління юстиції його правонаступнику, кредиторська заборгованість перед філією "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд" не передавалась, оскільки під час ліквідації Харківського обласного управління юстиції, кредиторські вимоги з боку філії "Союзорбіта" підприємства "Союзінватруд" ліквідаційній комісії Харківського обласного управління юстиції не пред"являлись.

Окрім того, відповідач у своїх заперечення на позовну заяву звернувся із заявою в якій просить суд відмовити в задоволенні в повному обсязі, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності за договором підряду №07/02 від 07.02.03р.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, яка зроблена до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та те, що позивач не надав суду жодного документу, який би підтвердив наявність заборгованості перед позивачем та поважність причин пропущення строку позовної давності, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 86605,00 грн. основного боргу та 4330,25 грн. штрафу є неправомірними та необгрунтованими, в зв"язку з чим в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

В задоволенні клопотання позивача про призначення будівельної експертизи також слід відмовити, оскільки позивачем не доведена необхідність її проведення.

Витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 267, 526, 882 ЦК України, ст.ст. 33, 32, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи - відмовити.

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення підписане 10.07.08р.

Суддя