ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 21/114

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,

Дунаєвської Н.Г.,

Плюшка І А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат"

на рішення

господарського суду Полтавської області

від 17 серпня 2007 року

та постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2007 року

у справі

№ 21/114

господарського суду

Полтавської області

за позовом

Приватного підприємства "Ельба-Інвест"

до

ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат"

про

стягнення 93 800 грн. 00 коп.

за участю представників:

від позивача -

від відповідача -

Боленко Т.Т.

Нікіфоров С.С.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007 року ПП "Ельба-Інвест" звернулося до господарського суду Полтавської області із позовною заявою до ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" про стягнення 93800 грн. заборгованості за договором про надання охоронних послуг.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 17 серпня 2007 року у справі № 21/114 позов ПП "Ельба-Інвест" задоволено повністю.

При винесенні рішення місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, провівши лише частину розрахунку за надані послуги охорони і сума заборгованості становить 93 800 грн.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2007 року (колегія суддів у складі: головуючого судді Рудченка С.Г., суддів Агрикової О.В., Жука Г.А.,) рішення господарського суду Полтавської області від 17 серпня 2007 року у справі № 21/114 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У касаційній скарзі ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 17 серпня 2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2007 року у справі № 21/114.

Мотивуючи касаційні вимоги, ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій ст.43 ГПК України, що привело до неповного дослідження судами обставин справи, Київським міжобласним апеляційним господарським судом порушено вимоги п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах касаційного провадження застосування місцевим і апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлені наступні обставини у даній справі.

04 квітня 2006 року між ПП "Ельба-Інвест" та ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" укладено договір № 269 про надання охоронних послуг.

Договір набирає чинність з 04 квітня 2006 року і діє до 04 квітня 2007 року. Якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається подовженим на невизначений термін, але кожна із сторін має право припинити його дію попередивши про це другу сторону за 10 діб.

Відповідно до п.7.1 договору сума за надані послуги складає 19 100 грн. щомісячно.

За п.7.2 договору факт надання замовнику ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" охоронних послуг підтверджується Атом виконаних робіт, який складається щомісячно та затверджується представниками замовника та охорони та затверджується не пізніше першого числа наступного за звітним місяця.

Пунктом 7.3.1 договору передбачено, що оплата здійснюється щомісячно до 05 числа місяця, що слідує за звітнім в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок охорони без попереднього надання охороною рахунка для здійснення оплати.

31 грудня 2006 року сторони уклали додаткову угоду №1-3в-2007 до договору, відповідно до умов якої загальна вартість охоронних послуг складає 20900 грн. щомісячно.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за період з грудня 2006 року по квітень 2007 року сторонами були підписані Ати виконаних робіт на загальну суму 102 700 грн. 00 коп.

За вказаний період відповідач здійснив оплату послуг охорони частково, згідно платіжних доручень № 133 від 14 березня 2007 року на суму 3 900 грн. за охорону об'єкту у грудні 2006 року та № 703 від 17 березня 2007 року на суму 5 000 грн., за охорону об'єкту у березні згідно рахунку № 306 від 31 березня 2007 року.

Відповідно до ст.175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Пунктом 7.3.1 договору передбачено, що оплата здійснюється щомісячно до 05 числа місяця, що слідує за звітнім в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок охорони без попереднього надання охороною рахунка для здійснення оплати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками першої та апеляційної інстанції щодо правомірності задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 93 800 грн. 00 коп. з врахуванням вже сплачених сум за надані послуги охорони з грудня 2006 року по квітень 2007 року.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, підстави для задоволення касаційної скарги ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України встановила, що рішення господарського суду Полтавської області від 17 серпня 2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2007 року у справі № 21/114 прийнято при повно з’ясованих обставинах у даній справі та у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, і залишає їх без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ "Ланнівський молочноконсервний комбінат" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2007 року у справі № 21/114 залишити без змін.

Головуючий                                                                                С. Самусенко

Судді                                                                                           Н. Дунаєвська

І. Плюшко