ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2008 Справа № 15/21

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софіївка", місцезнаходження: вул. Перемоги, 1, с. Малютянка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08158; поштова адреса: вул. Пшенична, 2, м. Київ, 03680

до Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Адомс", місцезнаходження: вул. Ярмаркова, 13, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 16531,20 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача:                     Семенов О.Д., довіреність № 2 від 07.12.2007 року;

Від відповідача:           не з’явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 16531,20 грн. заборгованості за товар, переданий згідно видаткових накладних.

Позивач підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за товар.

Відповідач в судове засідання не з’явився, витребуваних документів не надав. Ухвала суду від 11.06.2008 року про порушення провадження по справі, яка направлена відповідачу за юридичною адресою: вул. Ярмаркова, 13, м. Кременчук, була повернута органом зв’язку з відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Як свідчить витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 13.05.2008 року, даних про внесення будь-яких змін щодо місцезнаходження відповідача, у державному реєстрі не має.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

В зв’язку з наведеним суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив: відповідачу 09.01.2007 року був переданий позивачем у власність товар –цемент марки М-400 на загальну суму 16531,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на видаткові накладні № РН-000006 від 09.01.2007 року, № РН-000007 від 09.01.2007 року, № РН-000012 від 09.01.2007 року та довіреність на отримання товару серії ЯМЖ № 480280 від 09.01.2007 року з підписами та відбитками печатки відповідача (засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи). Факт передачі товару відповідачу на суму 16531,20 грн. підтверджується також податковою накладною від 09.01.2007 року № 13 (копія в матеріалах справи).

Оскільки термін здійснення розрахунків між сторонами визначений не був, позивач направив відповідачу претензію № 01/08 від 08.04.2008 року про проведення розрахунку (отримана відповідачем 15.04.2008 року), яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, відповідач повинен виконати обов'язок щодо оплати отриманого товару у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача станом на 23.05.2008 року складає 16531,20 грн.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання не допускається. Обов’язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

В зв’язку з викладеним, позовні вимоги про стягнення основного боргу є правомірними та обґрунтованими матеріалами справи, відповідачем не заперечуються, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу відповідно до частини другої ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Адомс", місцезнаходження: вул. Ярмаркова, 13, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; поштова адреса: вул. Перемоги, 25, м. Кременчук, Полтавська область, 39605, п/р 260002153 в Полтавській філії АБ "Укргазбанк", МФО 331520, ; на користь: Товариства з обмеженою відповідальністю "Софіївка", місцезнаходження: вул. Перемоги, 1, с. Малютянка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08158; поштова адреса: вул. Пшенична, 2, м. Київ, 03680, п/р 1 в Київській філії ХАК "Зембанк" м. Вишневе, МФО 319081, код ЗКПО 30796339, інд. под. № 134, св-во 13833821 –16531 грн. 20 коп. заборгованості; 165 грн. 31 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                    І.І.ПУШКО