ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.09.08 р.                     Справа № 44/185пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „НТП Континент” (представник Хлистік А.С., довіреність від 03.09.08 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снєгірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю „НТП Континент” права власності на будівлю складу № 3, 4 літ.Д-1 з прибудовою загальною площею 852,9 м2 (у тому числі прибудова літ.Д1-2 площею 125,8 м2), розташовану в місті Донецьку по вулиці Центральнозаводській 9д, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „НТП Континент” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Підприємства на нерухоме майно, розташоване в місті Донецьку по вулиці Центральнозаводській 9д – будівлю складу № 3, 4 літ.Д-1 з прибудовою літ.Д1-2 площею 125,8 м2, загальною площею 852,9 м2 (далі – Будівлі).

Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на невизнанні права власності Комітетом, з огляду на самовільність реконструкції та спорудження Будівель. З такою позицією Підприємство не погоджується, зазначаючи, що Будівлі вже закінчені будівництвом, причому будівництво виконане з дотриманням будівельних норм та правил, а на земельну ділянку, на якій розташовано вказану нерухомість, позивач має речові права згідно договору оренди.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Комітету в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що позивач провадив будівництво спірної нерухомості без дозвільних документів на спорудження, без введення у експлуатацію тощо.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу № 3431 від 20.10.04 року, Підприємству належить право власності на нерухоме майно – на будівлю складів № 3, 4 літ.Д-1 загальною площею 758,3 м2 (далі – Споруда). Право власності Підприємства на Споруду виникло з моменту державної реєстрації – з 16.05.07 року, що підтверджено витягом з державного реєстру правочинів № 14574547. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної в місті Донецьку ради № 235/1 від 25.04.07 року Споруді присвоєно адресу будинок 9д по вулиці Центральнозаводській в місті Донецьку.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статей 204, 316-317, 328 ЦК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Споруди, отриманої на підставах, що не заборонені законом.

Підприємству згідно договору оренди землі № 1858 від 01.08.07 року Комітет передав у строкове користування земельну ділянку № 141037100:00:040:0185 площею 0,3138 га для розміщення Споруди.

Підприємство в перебігу власної господарської діяльності здійснило реконструкцію Споруди, утворивши новий майновий об’єкт – Будівлі, на земельній ділянці, виділеній під означені цілі. Ідентифікація цього об’єкту нерухомості, а також факт самочинної реконструкції та будівництва Підприємством Будівель визначені низкою наданих позивачем документів, у тому числі оцінювальними актами, витягами з технічних паспортів тощо.

Відсутність істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві та реконструкції Будівель випливає з висновку товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне бюро експертиз” № 170 від 11.09.08 року, за яким дефектів будівництва не виявлено, стан конструкцій задовільний, вимогам БНіП, а також протипожежних та санітарних правил Будівлі відповідають.

Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Будівлям, оскільки за матеріалами справи цей майновий об’єкт розташований на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Статус нерухомості досліджуваним об’єктам присвоює також і спеціаліст товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне бюро експертиз”.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України, право власності на самочинно реконструйовані та споруджені Будівлі може бути визнано судом за умови надання Підприємству земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб. Оскільки Комітет надав Підприємству право на тимчасове оплатне користування землею під Будівлями, а суду не надано жодних доказів порушень Підприємством прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд вважає, що у Підприємства виникло право власності на Будівлі з моменту завершення їх реконструкції та спорудження.

Виходячи зі змісту норм статті 66 ГК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Будівель, споруджених та реконструйованих позивачем на відповідній земельній ділянці.

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності. Оскільки згідно правової позиції, висловленої у поточному спорі, відповідач Комітет не визнає право власності Підприємства на Будівлі, тому суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, а твердження відповідача щодо відсутності факту виникнення у позивача права власності на зазначену нерухомість є безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є самовільна, без відповідних дозвільних документів реконструкція Підприємством Будівель, а також протиправне невизнання відповідачем права власності Підприємства на цю нерухомість.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на будівництво та реконструкцію нерухомості.

На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.115, 202, 204, 328, 331, 376, 392, 525-526, 759-786 ЦК України, ст.66 та 283-292 ГК України, ст.ст.21-23 Закону України „Про власність”, ст.ст.1, 2, 22, 30, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов у повному обсязі.

Визнати право власності товариства з обмеженою відповідальністю „НТП Континент” на будівлю складу № 3, 4 літ.Д-1 з прибудовою загальною площею 852,9 м2 (у тому числі прибудова літ.Д1-2 площею 125,8 м2), розташовану в місті Донецьку по вулиці Центральнозаводській 9д.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Мєзєнцев Є.І.