ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.08                                                                                 Справа № 9/148пн.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський Краситель", м. Рубіжне Луганської області

до Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м. Рубіжне

про визнання права вимоги

представники сторін:

від позивача –Манжос О.П., дов. № 12/217 від 05.03.08, Гірник П.А., дов. б/н від 07.10.08,

від відповідача –Косторная І.О., юрисконсульт, дов. № 20/4а від 03.01.08

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач, ТОВ "Рубіжанський Краситель", звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право на отримання плати за послуги від відповідача за період без договірного користування послугами у п'ятикратному розмірі від діючих до 31.12.07 тарифів, виходячи з 3 837,55 грн. за 1000 куб. м. очищених стоків та 315 грн. за 1000 куб. м. стоків, що транспортуються.

У судовому засіданні 22.09.08 позивач звернувся до суду із заявою № 8094/217ю про уточнення позовних вимог, якою крім первісної вимоги просить визнати вищевказаним встановленим тарифом діючі до початку без договірного користування послугами останні договірні тарифи на послуги з очищення та транспортування стоків, що діяли у договірних стосунках між позивачем та відповідачем та були визнані обома сторонами.

Суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

По-перше, відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, а заявою № 8094/217ю позивач змінює і підставу і предмет позову, що суперечить процесуальному закону.

По-друге, відповідно до ст. 12 ГПК України відсутній такий спосіб захисту, як встановлення юридичного факту.

За таких обставин суд не приймає і не розглядає вимогу, викладену у заяві позивача № 8094/217ю про уточнення позовних вимог.

Відповідач, КП "РВУВКГ", відзивом на позовну заяву № 20/1579, наданим у судовому засіданні, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке.

Підприємство створене за рішенням Рубіжанської міськради від 24.07.02 з метою задоволення потреб населення, підприємств і організацій у послугах з постачання водою і водовідведення, гарантованого забезпечення населення питною водою, для розвитку інфраструктури міста.

Підприємство не є виробником стічних вод міста, а транспортує їх від населення і промислової групи на очисні споруди для подальшого їх очищення, на договірних засадах з позивачем.

21.12.07 відповідач отримав від позивача проект договору про надання послуг з очищення стоків у 2008 році.

29.12.07 цей проект договору був підписаний відповідачем і повернутий позивачу з протоколом розбіжностей, оскільки окремі суттєві умови договору стосовно вартості послуг з очищення стоків і їх якісного складу, порядку виявлення гранично допустимих концентрацій забруднень і відповідності за їх скид, відповідальності сторін і порядок розірвання, в редакції позивача не відповідали нормам чинного законодавства.

Листом № 6/217 від 14.01.08 позивач вказав на те, що не згоден з усіма пунктами протоколу розбіжностей і укладення договору з урахуванням позиції відповідача не є можливим.

Листом від 22.01.08 відповідач звернувся до місцевої ради з метою врегулювання спірних правовідносин та з метою недопущення зросту заборгованості і забезпечення сплати поточних нарахувань 19.02.08 листом від цієї дати за № 20/259 звернувся до позивача з пропозицією підписати додаткову угоду про продовження строку дії договору з очищення стоків № 988 від 01.01.07 до 1 квітня 2008 року.

Позивач не погодився з доводами відповідача та подав до господарського суду Луганської області позов зі спірних правовідносин.

Відповідач стверджує, що застосування штрафних санкцій за без договірне користування послугами у вигляді нарахування плати у п'ятикратному розмірі від встановленого тарифу не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки Рубіжанський водоканал прийняв усіх заходів щодо врегулювання переддоговірного спору в досудовому порядку.

Посилаючись на Інструкцію про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системі каналізації населених пунктів (далі –Інструкція), затв. наказом Держкомбуду, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 № 37 (зареєстр. В Мін’юсті 26.04.02 за № 402/6690, відповідач зазначає, що вказаний документ встановлює на території України єдиний порядок встановлення та стягнення плати за скиди промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів і поширюється на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарств міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів. Підприємства скидають стічні води в системи комунальної чи відомчої каналізації та сплачують за послуги водовідведення відповідно до договорів з водоканалами.

При цьому, відповідно до п. 2.1 Інструкції підприємства, які не маючи договору, сплачують водоканалу у п'ятикратному розмірі від встановленого тарифу за весь об'єм скинутих за час відсутності договору стоків.

Оскільки відповідач приймає від населення і підприємств стічні води в систему комунальної каналізації і транспортує їх на очисні споруди позивача, положення Інструкції в частині застосування п. 2.1 віднесено виключно до повноважень водоканалу у відношенні до своїх абонентів, які є виробниками стічних вод.

Крім того, Інструкція встановлює порядок нарахування плати за без договірний скид стічних вод у п'ятикратному розмірі від встановленого тарифу, а не від договірної ціни.

Не відповідають, за твердженням відповідача, й доводи позивача щодо ухилення підприємства від сплати послуг, надання яких не було припинено позивачем, оскільки вказані послуги фактично сплачувались відповідачем за ціною, встановленою договором на 2007 рік та шляхом проведення взаємозаліків.

В обгрунтування позову позивач виклав таке.

Термін дії договору про надання послуг з очищення стоків № 988 від 01.01.07, укладеного між сторонами, закінчився 31.12.07.

20.12.07 позивач надав відповідачу проект договору за № 373 на 2008 рік, однак останній не погодився з рядом істотних його умов і 29.12.07 направив підписаний проект договору з протоколом розбіжностей.

Оскільки усунути розбіжності шляхом переговорів не вдалося, позивач звернувся до господарського суду Луганської області із заявою про врегулювання цих розбіжностей.

17.06.08 суд прийняв відповідне рішення та затвердив редакцію договору, це рішення відповідачем було оскаржене в апеляційному порядку.

Попри вказане, відповідач протягом 2008 року отримує послуги позивача без укладеного договору, а позивач їх надає без отримання плати за них.

Посилаючись на норми Інструкції, позивач зазначає, що має на балансі систему каналізації (частку систем водовідведення та очисних споруд, а також системи водопостачання, які приймають участь в очищенні стоків), тому ТОВ "Рубіжанський Краситель" підпадає під категорію "водоканали", передбачену Інструкцією.

До початку періоду без договірного користування послугами з боку відповідача, останні діючі тарифи за скид стічних вод складали:

·          за очищення стоків –767,51 грн. за 1000 куб. м. очищених стоків,

·          за транспортування стоків каналізаційними мережами, що належать позивачу –63,0 грн. за 1000 куб. м. стоків, що транспортуються.

На підставі Інструкції позивач має право нарахувати відповідачу плату за період без договірного користування послугами у п'ятикратному розмірі за тарифами 3837,55 грн. за 1000 куб. м. очищених стоків та 315 грн. за 1000 куб.м. стоків, що транспортуються.

Оцінивши обставини справи, вислухавши представників сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути:

Ш          визнання права. Цей спосіб застосовується у випадку спору між суб'єктами права з приводу наявності чи відсутності правовідносин між ними і, відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов'язку.

Позивач вважає, що у нього існує право на отримання плати за послуги від відповідача за період без договірного користування послугами у п'ятикратному розмірі від діючих до 31.12.07 тарифів.

Судом встановлено, що 21.12.07 відповідач отримав від позивача проект договору про надання послуг з очищення стоків у 2008 році.

29.12.07 цей проект договору був підписаний відповідачем і повернутий позивачу з протоколом розбіжностей, оскільки окремі суттєві умови договору стосовно вартості послуг з очищення стоків і їх якісного складу, порядку виявлення гранично допустимих концентрацій забруднень і відповідності за їх скид, відповідальності сторін і порядок розірвання, в редакції позивача не відповідали нормам чинного законодавства.

Листом № 6/217 від 14.01.08 позивач вказав на те, що не згоден з усіма пунктами протоколу розбіжностей і укладення договору з урахуванням позиції відповідача не є можливим.

Листом від 22.01.08 відповідач звернувся до місцевої ради з метою врегулювання спірних правовідносин та з метою недопущення зросту заборгованості і забезпечення сплати поточних нарахувань 19.02.08 листом від цієї дати за № 20/259 звернувся до позивача з пропозицією підписати додаткову угоду про продовження строку дії договору з очищення стоків № 988 від 01.01.07 до 1 квітня 2008 року.

Оскільки усунути розбіжності шляхом переговорів не вдалося, позивач звернувся до господарського суду Луганської області із заявою про врегулювання цих розбіжностей.

17.06.08 суд прийняв відповідне рішення та затвердив редакцію договору, це рішення відповідачем було оскаржене в апеляційному порядку.

Постановою від 26.08.08 Луганський апеляційний господарський суд прийняв постанову по справі № 6/25пд, якою задоволено апеляційну скаргу позивача та скасовано рішення першої інстанції в частині прийняття п. 2.2 договору в редакції позивача, а саме:

вартість послуг з транспортування 1000 куб. м. господарсько-побутових стоків на момент укладення цього договору складає 73 грн. без урахування ПДВ, в решті рішення господарського суду залишено без змін.

Судом також встановлено, що вказані послуги фактично сплачувались відповідачем за ціною, встановленою договором на 2007 рік та шляхом проведення взаємозаліків, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

По суті спір стосується того, чи має право позивач відповідно до Інструкції нарахувати відповідачу плату за період без договірного користування послугами у п'ятикратному розмірі за тарифами 3837,55 грн. за 1000 куб. м. очищених стоків та 315 грн. за 1000 куб.м. стоків, що транспортуються, оскільки відповідач вважає, що позивач не є підприємством, на яке поширюється дія Інструкції через те, що підприємство позивача не є комунальним.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції вона встановлює єдиний на території України порядок встановлення та стягнення плати за скиди промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів і поширюється на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі –Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі –Підприємства).

Таким чином, дія Інструкції поширюється лише на суб'єкти господарювання, які:

Ш          є комунальними підприємствами водопровідно-каналізаційного господарства,

Ш          мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації,

Ш          скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не відповідає переліченим вище умовам, оскільки не є комунальним підприємством, не має на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (докази цього позивачем не надані), не скидає стічні води в систему каналізації населеного пункту, оскільки здійснює лише приймання стічних вод на свої очисні споруди.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що застосування позивачем встановленого Інструкцією порядку в частині стягнення плати у п'ятикратному розмірі встановленого тарифу за весь обсяг скинутих за час відсутності договору стічних вод не є можливим, оскільки договірні відносини між позивачем та відповідачем в частині сплати за очищення побутових стоків міста ґрунтуються не на тарифі, а на договірній ціні, встановленої за домовленістю сторін, окремого встановленого тарифу, як вимагає п. 2.1 Інструкції, для позивача не встановлено.

До того ж пунктом 1.2 Інструкції встановлено порядок стягнення плати, у т.ч. у п'ятикратному розмірі за час відсутності договору, за скиди промислових і інших вод у системи каналізації населених пунктів, а не за очищення стічних вод або їх транспортування.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує відсутність договору на надання послуг з очищення побутових стоків у 2008 році через існування процедури врегулювання розбіжностей при його укладенні та те, що протягом всього часу відповідач продовжував збирати, транспортувати міські стічні води на очисні споруди позивача і сплачувати за ці послуги, а позивач приймав ці стоки на очищення та плату за ці послуги.

За таких підстав позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80 п. 6, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову щодо визнання права позивача, ТОВ "Рубіжанський Краситель", на отримання плати за послуги від відповідача за період без договірного користування послугами у п'ятикратному розмірі від діючих до 31.12.07 тарифів, виходячи з 3 837,55 грн. за 1000 куб. м. очищених стоків та 315 грн. за 1000 куб. м. стоків, що транспортуються –відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 13.10.08р.

Суддя                                                                                А. Ворожцов