ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.08                                                                                 Справа № 14/657(4/389).

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаспромпоставка”, м.Луганськ

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаснафтопродукт”, м.Луганськ

2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “БІ- ТРАНС”, м.Київ

про стягнення 7824 грн. 04коп.

Суддя Є.А.Лісовицький

в присутності представників:

Від позивача –не прибув;

Від 1 відповідача - не прибув;

Від 2 відповідача - не прибув;

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з 2-го відповідача суми основного боргу в розмірі 5502 грн. 50 коп., інфляційних нарахувань у сумі 88 грн. 54 коп., 3% річних у сумі 128 грн. 72 коп., пені у сумі 2096 грн. 13 коп., про стягнення з 1-го відповідача штрафних санкцій у розмірі 8 грн. 15 коп.

Перший відповідач визнав позов, другий відповідач заперечує проти позову з мотивів, викладених у відзивах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування вимог за позовом, позивач посилається на те, що між ТОВ “Донбаснафтопродукт”( 1-відповідач у справі) ( далі “Виконавець”) та ТОВ “Донбаспромпоставка”(позивач у справі) ( далі “Замовник”) укладений договір про надання послуг № 57/у від 07.09.06 (далі Договір № 1), згідно якого “Замовник”(позивач у справі) доручає, а “Виконавець”(1-відповідач у справі) приймає на себе зобов’язання надати моніторингові послуги в об’ємі і на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору).

Згідно п. 2.1 договору, “Виконавець”( 1-відповідач у справі) підбирає клієнтів для “Замовника”(позивача у справі) в сфері вантажоперевезення і транспортно - експедиційних послуг.

Відповідно до п. 5.4 договору “Виконавець” ( 1-відповідач у справі) несе солідарну відповідальність з клієнтом ( вантажовідправником, експедитором) відповідальність в результаті проведеного моніторингу в пропорціях виражених у співвідношенні суми винагороди виплаченої “Виконавцю” до суми наданих транспортно - експедиційних послуг “Замовника”.

Згідно листа 1-відповідача від 14.09.06, останнім запропонована організація вантажоперевізника (експедитор) ТОВ “БІ- ТРАНС”( далі 2- відповідач).

Позивач, також зазначив, що між ТОВ “БІ- ТРАНС”( (далі “Замовник”)( 2-відповідач у справі) та ТОВ “Донбаспромпоставка”( далі “Виконавець”)(позивач у справі) укладений договір № 21/09/06-1 від 21.09.07( далі Договір № 2), згідно якого, предметом договору є порядок взаємовідносин, які виникли між “Замовником” та “Виконавцем” при плануванні, здійснення і оплаті транспортно - експедиційних послуг при перевезенні вантажу на міжнародному автомобільному шляху.

Згідно Договору -2 кожне замовлення на перевезення вантажу оформлюється транспортною заявкою. “Виконавцем”( 2-відповідачем у справі).

Відповідно до вимог вказаного договору виконані заявки № 11 та № 12 від 21.09.06 на транспортування вантажу автомобільним транспортом. Сума фрахту по перевезенню складає 10605 грн. 00 коп.

Як зазначає позивач, відповідно до умов п. 5.4 Договору № 2, 2-відповідач свої зобов’язанні виконав не в повному обсязі, провів часткову оплату, заборгованість 2-відповідача перед позивачем складає 5502 грн. 50 коп.

Відповідно до п. 6.9 Договору №2, якщо плата проводиться пізніше строків, вказаних у п. 5.4 Договору то “Замовник” зобов’язаний сплатити вартість наданих “Виконавцем” послуг плюс пеня 0,2% від вказаної вартості за кожен день прострочки платежу, тому позивачем 2-відповідачу нарахована пеня у розмірі 2096 грн. 13 коп.

Відповідно п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, тому позивач просить стягнути інфляційні нарахування у сумі 88 грн. 54 коп., 3% річних у сумі 128 грн. 72 коп. з 2- відповідача.

З першого відповідача позивач просить стягнути 8 грн. 15 коп. штрафу на підставі п.5.4 договору 1.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 5.3 договору № 2 передбачено, що підставою для оплати відповідачем 2 послуг позивача є оригінал рахунку фактури позивача, виставленого у російських рублях, доларах США, ЕВРО і оригінал CMR накладної з відміткою вантажоотримувача про прийняття вантажу, акт виконаних робіт, виставлені у валюті рахунки.

Пунктом 5.4 договору № 2 встановлено, що оплата послуг позивача здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідачем 2 документів, зазначених у п.5.3 договору.

На вимогу суду позивач не надав доказів направлення відповідачу 2 документів, визначених у п.5.3 договору № 2 до звернення позивача до суду.

Та обставина, що відповідачем 2 отримані рахунки позивача виставлені в Українських гривнях і згідно них він оплатив частину вартості наданих послуг, ще не свідчить про дотримання позивачем вимог договору № 2 в частині надання відповідачу 2 усіх необхідних документів, після отримання яких у нього виникає обов’язок оплатити надані послуги.

Між тим, строк дії договору № 2 згідно п.9.1 договору –безстроковий.

Отже, у відповідача 2 не наступив обов’язок оплатити надані послуги, тому у задоволенні позову стосовно нього слід відмовити за необґрунтованістю.

Оскільки позивачем не доведено порушення зобов’язань другим відповідачем відсутні підстави і для відповідальності першого відповідача за договором № 1 згідно п. 5.4 договору.

За таких обставин у задоволенні позову відносно першого відповідача також слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання: 08.08.08.

Суддя Є.А.Лісовицький