Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2008 року Справа № 47/552-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміної О.А.(доповідач), судді Пуль О.А., Олійник В.Ф.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Коваленко Д.М., дов. №66-01-16/74 від 14.04.08р. (у справі)

3-я особа на стороні позивача - Полубєдов П.Е., дов. №9/5-129 від 17.12.07р. (у справі)

відповідача - Ткаченко О.В., дов. № б/н від 15.02.08р. (у справі)

3-я особа - не з‘явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вх. № 635Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 27 лютого 2008 року по справі № 47/552-07

за позовом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство освіти та науки, м. Київ

до Приватного підприємства "Діброва Схід", м. Харків

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма ПТФ", м. Харків

про витребування майна, -

встановила:

Національний технічний університет „Харківський політехнічний інститут” звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, та після її уточнення, яке було прийнято судом першої інстанції, просив зобов’язати приватне підприємство „Діброва Схід” повернути Національному технічного університету "Харківський політехнічний інститут" нежитлові приміщення підвалу № 1-19; 1-го поверху № 1-4, 7-19; 2-го поверху № 1, 2, 5-18; 3-го поверху № 1-23; 4-го поверху № 1-23 в будинку № 5 по вул. Весніна в місті Харкові. Також просив стягнути з Приватного підприємства „Діброва Схід” судові витрати у вигляді державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням від 27 лютого 2008 року господарський суд Харківської області по справі № 47/552-07 (суддя Светлічний Ю.В.) відмовив позивачу в задоволенні клопотання щодо забезпечення позову та відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення - уточнену позовну заяву НТУ "ХПІ" задовольнити і повернути НТУ "ХПІ" нежитлові приміщення підвалу № 1-19, 1-го поверху № 1-4, 7-19, 2-го поверху № 1, 2, 5-18, 3-го поверху № 1-23, 4-го поверху 1-23 в будинку № 5 по вул. Весніна в м. Харкові. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав в оскаржуваному рішенні посилатися на статтю 331, частину 2 статті 388 Цивільного кодексу України. Також посилається на інші обставини викладені в апеляційній скарзі.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство освіти та науки у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу позивача. Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та безпідставним, просить його скасувати та прийняти нове рішення - уточнену позовну заяву НТУ "ХПІ" задовольнити і повернути НТУ "ХПІ" нежитлові приміщення підвалу № 1-19, 1-го поверху № 1-4, 7-19, 2-го поверху № 1, 2, 5-18, 3-го поверху № 1-23, 4-го поверху 1-23 в будинку № 5 по вул. Весніна в м. Харкові.

Відповідач, Приватне підприємство "Діброва Схід", проти апеляційної скарги заперечує, вважає її безпідставною. Посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції у відповідності з нормами матеріального та процесуального законодавства, при повному з‘ясуванні обставин по справі. Просить у задоволенні апеляційної скарги НТУ «Харківський політехнічний інститут»відмовити, а рішення господарського суду Харківської області від 27 лютого 2008 року - залишити без змін.

Перевіривши, в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, повноту встановлення обставин справи і докази по справі на їх підтвердження та їх юридичну оцінку судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з архівною копією постанови № 320 виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 07 грудня 1943 року, наданою Державним архівом Харківської області, Харківському хіміко-технічному інституту надано приміщення, які належали інституту та були в його користуванні до окупації м. Харкова, а саме: по вул. Островського, 5, учбовий корпус та гуртожиток (аркуш справи 34 том 2).

Наказом Міністра вищої освіти Союзу РСР № 1194 від 16 вересня 1949 року було відновлено Харківський політехнічний інститут ім. В.І.Леніна на базі Харківських механіко-машинобудівельного, хіміко-технологічного, електротехнічного інститутів та інституту інженерів цементної промисловості (аркуш справи 39 том 2).

Архівним витягом протоколу № 4 засідання виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 26 січня 1955 року, наданим Державним архівом Харківської області, підтверджується, що Харківському політехнічному інституту надано дозвіл на будівництво багатоповерхового будинку на 72 квартири на його ділянці по вул. Островського, 5 та додаткову прирізку землі за рахунок частини площі ім.1-го Травня, 1 (аркуші справи 36-38 то 2). Згадана вулиця Островського на теперішній час є вулицею Весніна, як це підтверджується довідкою Державного архіву Харківської області від 22 квітня 2005 року за № 01-12/296 (аркуш справи 33 том 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 1994 року № 244 на базі Харківського державного політехнічного інституту, що ліквідувався, був створений Харківський державний політехнічний університет за Наказом Міністерства освіти України № 147 від 18 травня 1994 року (аркуш справи 40-45 том 2).

В свою чергу, 30 жовтня 2000 року Наказом Міністерства освіти і науки України № 505 було оголошено Указ Президента України № 10529/2000 від 11 вересня 2000 року про надання Харківському державному політехнічному університету статусу національного (аркуші справи 46-47 том 2).

За даними довідки № 554 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Національний технічний університет „Харківський політехнічний інститут” є державним закладом з державною формою власності.

04 лютого 1992 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма ПТФ” та ХПІ ім. В.І.Леніна було укладено договір оренди з правом викупу, предметом якого були приміщення та обладнання в будівлі, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 5 (аркуші справи 10-12 том 1).

У відповідності до пункту 1.6 наведеного договору, зазначене майно (приміщення та обладнання) переходе у власність орендаря –фірма «ПТФ»- після внесення на рахунок орендодавця залишкову вартість орендованого майна в розмірі 305075,00 крб.

Пунктом 4.4 цього ж договору визначено, що після перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця суми у розмірі 305075,00 крб., орендоване майно переходить у власність фірми «ПТФ». Кошти за цим договором сплачені в повному обсязі, що не заперечується представником позивача.

Ухвалою арбітражного суду Харківської області від 31 серпня 1995 року по справі № 2754/63 за позовом Харківського політехнічного університету до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ПТФ»про витребування майна було припинено провадження у справі в зв’язку з визнанням сторонами договору оренди від 04 лютого 1992 року недійсним і поданням сторонами клопотання про припинення провадження по справі (аркуш справи 15 том 1).

Право власності на спірну будівлю було визнане рішенням арбітражного суду Харківської області по справі № 7222/6-04 за Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ПТФ»12 серпня 1999 року, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ПТФ» у липні 1992 року виконала свої грошові зобов’язання перед Харківським політехнічним інститутом за договором оренди та перерахувала на його рахунок грошові кошти у розмірі 305075,00 карбованців, що підтверджується листом ХПІ ім. В.І.Леніна від 08 липня 1999 року та актом звіряння взаємних розрахунків між ХПІ ім.В.І.Леніна та ТОВ “Фірма ПТФ”. Крім того, підтверджується і той факт, що спірна будівля (приміщення будівлі) передані Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «ПТФ»на підставі акту прийому-передачі від 15 грудня 1992 року (аркуш справи 29 том 1).

Зазначене рішення арбітражного суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

02 жовтня 2002 року господарський суд Харківської області, за поданням прокурора м. Харкова та за участю позивача як третьої особи, вищезазначене рішення арбітражного суду по справі № 7222/6-04 було переглянуто, за нововиявленими обставинами та ухвалою господарського суду Харківської області залишено без змін. Позивач, який брав участь у справі як третя особа цю ухвалу господарського суду Харківської області не оскаржував (аркуш справи 31 том 1).

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України.

28 березня 2002 року КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” видало Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «ПТФ»реєстраційне посвідчення на об’єкт нерухомості (реєстровий № 3241), згідно з яким право власності на будівлю по вул. Весніна, 5 у м. Харкові, було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ПТФ»(аркуш справи 32 том 1).

23 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Харківської міської ради ТОВ “Арнед” було видане свідоцтво про право власності, яке було зареєстроване у КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації”за реєстровим №3241.

29 листопада 2002 року між ТОВ “Арнед” та ТОВ “Рентал” був укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакіровою В.В. договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, реєстровий № 248, предметом якого були нежитлові приміщення підвалу, 1-го, 2-го, 3-го та 4-го поверхів будинку № 5 по вулиці Весніна у м.Харкові (аркуш справи 33 том 1).

06 грудня 2002 року КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” видало відповідачу реєстраційне посвідчення на об’єкт нерухомості (реєстровий № 3241), згідно з яким право власності на будівлю у м. Харкові по вул. Весніна, 5, було зареєстроване за відповідачем ТОВ “Рентал” (аркуш справи 41 том 1).

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 02 червня 2004 року № 491 ТОВ „Рентал" наданий дозвіл на реконструкцію нежитлових приміщень по вулиці Весніна, 5 під офісно-торгівельний центр з прибудовою під магазин.

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 06 червня 2007 року № 507 ТОВ „Рентал" продовжені строки реконструкції нежитлових приміщень по вулиці Весніна, 5 під офісно-торгівельний центр з прибудовою під магазин до 01 липня 2008 року (аркуш справи 70 том 3).

03 вересня 2007 року реконструйовані ТОВ „Рентал" нежитлові приміщення під офісно-торгівельний центр з прибудовою під магазин були прийняті до експлуатації згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 05 вересня 2007 року №877 (аркуш справи 61 том 3).

27 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради ТОВ „Рентал" видане Свідоцтво про право власності на реконструйовані нежитлові приміщення загальною площею 5346,4 квадратних метри, які складаються з нежитлових приміщень підвалу № 1-19; 1-го поверху № 1-4, 7-19; 2-го поверху №1,2, 5-18; 3-го поверху № 1-23; 4-го поверху № 1-23; 5-го поверху № 1-17 в літері «Б-5»за адресою місто Харків, вулиця Весніна, будинок 5 (аркуші справи 59-60 том 3).

02 жовтня 2007 року КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації" на підставі зазначеного Свідоцтва про право власності було зареєстроване за ТОВ „Рентал" право власності на вказані реконструйовані нежитлові приміщення та виданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №16132655 та зроблений відповідний запис у книзі 1 за № 3241 (аркуш справи 60 том 3).

Рішенням Харківської міської ради XVI сесії XXIV скликання від 24.09.2003 року №187/03 затверджений проект відведення земельної ділянки та надана в оренду ТОВ „Рентал" земельна ділянка площею 0,4984 га. Земельна ділянка надана в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень по вулиці Весніна, 5 на строк до 01 серпня 2028 року (аркуші справи 66-68 том 3).

З0 грудня 2003 року між Харківською міською радою та ТОВ „Рентал" був укладений договір оренди зазначеної вище земельної ділянки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Махонько Ю.М. і земельна ділянка була передана у оренду у відповідності до акта приймання-передачі земельної ділянки (аркуш справи 72-73 том 3).

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2007 року господарським судом Харківської області по справі № 11/168-07 винесена ухвала про визнання рішення третейського суду та видачу наказу. Згідно цієї ухвали вирішено видати наказ про стягнення з ТОВ „Рентал" на користь АТ „Харківстальконструкція" 476027,00 гривень заборгованості та 4760,27 гривень третейського збору на виконання рішення Харківського міського постійно діючого третейського суду при товарній біржі „Слобожанська універсальна біржа „Слобода".

27 грудня 2007 року господарським судом Харківської області виданий наказ за № 11/168-07 про стягнення з ТОВ „Рентал" на користь АТ „Харківстальконструкція" 476027,00 гривень заборгованості та 4760,27 гривень третейського збору (аркуші справи 170-172 том 3).

30 січня 2008 року постановою Державного виконавця Київського ВДВС

Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження про примусове виконання наказу

господарського суду Харківської області від 27 грудня 2007 року за №11/168-07 (аркуш справи 173 том 3).

31 січня 2008 року Державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ

на ім'я приватного нотаріуса ХМНО Шудрікова І.О. видане погодження (дозвіл) за № 03-1630 про дозвіл боржнику - ТОВ „Рентал" реалізувати належне йому майно в

рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом та за

умови подальшого внесення коштів за продане майно на депозитний рахунок

Київського ВДВС Харківського МУЮ (аркуш справи 174 том 3).

01 лютого 2008 року між ТОВ „Рентал" (продавець) і ПП „Діброва-Схід" (покупець) укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО/л Шудріковим І.О. і зареєстрований у реєстрі за № 153 договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 4372,5 квадратних метри, які складаються з нежитлових приміщень підвалу № 1-19; 1-го поверху № 1-4, 7-19; 2-го поверху № 1, 2, 5-18; 3-го поверху № 1-23; 4-го поверху № 1-23 у літері „Б-5", розташованого за адресою місто Харків, вулиця Весніна, будинок 5 (аркуш справи 109 том 3).

Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований у Державному реєстрі правочинів у відповідності з Витягом з Державного реєстру правочинів за № 5379193 від 01 лютого 2008 року.

Згідно з умовами п.2.1 цього договору продаж нежитлових приміщень вчиняться у порядку, встановленому для виконання судових рішень та за погодженням Державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ від 31.01.2008 року № 03-1630. Згідно з умовами п.2.2 договору, оплата ціни за придбання нежитлових приміщень провадиться, в тому числі, шляхом перерахування суми у розмірі 72787,27 гривень з поточного рахунку покупця (ПП „Діброва-Схід") на депозитний рахунок Київського ВДВС Харківського МУЮ.

01 лютого 2008 року ПП „Діброва-Схід" перерахувала грошові кошти платіжним дорученням № 6 у сумі 72787,27 гривень на депозитний рахунок Київського ВДВС Харківського МУЮ та платіжним дорученням № 8 у сумі 1706318,33 гривні на поточний рахунок ТОВ „Рентал" (аркуш справи 175 том 3).

04 лютого 2008 року ТОВ „Рентал" (продавець) передав ПП „Діброва-Схід" (покупець) зазначені нежитлові приміщення за актом приймання-передачі нежитлових приміщень (аркуш справи 168 том 3).

06 лютого 2008 року КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації" виданий Витяг про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно (нежитлові приміщення) за № 17636779, реєстраційний № 22024488.

15 лютого 2008 року Державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 11/168-07 від 27 грудня 2007 року (аркуш справи 176 том 3).

Надаючи правову оцінку договору оренди з правом викупу, укладеному між ТОВ фірма «ПТФ»( орендар) та ХПІ ім.В.І.Леніна (орендодавець) від 04 лютого 1992 року, колегія суддів зазначає, що даний договір був укладений у відповідності з вимогами діючого на той час законодавства, зокрема, Закону СРСР “Основи законодавства Союзу РСР і союзних республік про оренду” № 810-І від 23 листопада 1989 року. Згідно частин 1, 2 статті 10 зазначеного Закону, орендар може повністю або частково викупити орендоване майно. Умови та порядок викупу визначаються договором оренди. Викуп здійснюється шляхом внесення орендарем орендодавцеві всієї належної йому орендної плати. Пунктом 1.6. договору оренди з правом викупу укладеного 04 лютого 1992 року між позивачем та ТОВ фірма «ПТФ» передбачено, що орендовані приміщення та устаткування переходять у власність орендаря, якщо він вносить орендодавцю всі належні йому орендні платежі у розмірі залишкової балансової вартості орендованого майна у розмірі 305075,00 карбованців. Пунктом 4.4. зазначеного договору оренди з правом викупу передбачено, що після перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця суми у розмірі 305075,00 карбованців орендоване майно переходить у власність орендаря. Представник позивача підтверджує отримання ХПІ ім. В.І.Леніна від ТОВ фірма «ПТФ»грошових коштів у розмірі 305075,00 карбованців в рахунок виконання останнім своїх зобов’язань за цим договором. Цей факт також підтверджується рішенням арбітражного суду Харківської області від 12 серпня 1999 року у справі № 7222/6-04 за позовом ТОВ фірма «ПТФ»до КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” з посиланням на лист ХПІ ім. В.І.Леніна від 08 липня 1999 року, акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ фірма «ПТФ»та ХПІ ім. В.І.Леніна та акт прийому-передачі приміщень від 15 грудня 1992 року між ТОВ фірма «ПТФ» і ХПІ ім. В.І.Леніна.

Як вже було досліджено судом першої інстанції, Міністерство освіти і науки України здійснює управління майном, яке знаходиться у загальнодержавній власності після прийняття Декрету Кабінету Міністрів України “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” № 8-92. До введення в дію цього Декрету спірна будівля знаходилась в оперативному управлінні ХПІ ім. В.І. Леніна.

Згідно зі статтею 39 Закону України “Про власність” майно, що є державною власністю і закріплене за державною установою, яка перебуває на Державному бюджеті, належить їй на праві оперативного управління. Державні установи, що перебувають на Державному бюджеті мають право розпоряджатися майном самостійно.

10 квітня 1992 року був прийнятий Закон України “Про оренду майна державних підприємств та організацій” № 2269-ХІІ (на теперішній час –Закон України “Про оренду державного та комунального майна”), відповідно до частини 2 статті 28 якого обмежувалось право орендарів на укладання договорів оренди з правом викупу майна, якщо таке майно відносилось до об’єктів, приватизація яких заборонена законодавчими актами України.

Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 10 квітня 1992 року “Про введення в дію Закону України “Про оренду майна державних підприємств та організацій” № 2270-ХІІ передбачено, що зазначений Закон вводиться в дію з моменту його опублікування, а пунктом 4 цієї Постанови передбачено, що договори оренди майна державних підприємств і організацій, укладені до введення в дію цього Закону повинні бути приведені у відповідність з ним шляхом внесення змін до чинних договорів в строк до 31 грудня 1992 року. Цей закон введений в дію з 02 червня 1992 року. Згідно з пункту “б” частини 2 статті 5 Закону України “Про приватизацію майна державних підприємств” від 04 березня 1992 року №2163-ХІІ (на теперішній час Закон України “Про приватизацію державного майна”), майно закладів освіти не підлягає приватизації.

15 грудня 1992 року був прийнятий Декрет Кабінету Міністрів України “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” № 8-92, який передбачає покладення функцій щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності на відповідні міністерства та інші, підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади. Пункт 8 цього Декрету передбачає, що він набуває чинності з дня опублікування. Датою набуття ним чинності (опублікування) є 26 лютого 1993 року.

Стаття 128 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.4 договору оренди з правом викупу, що укладений між позивачем та ТОВ фірма «ПТФ»передбачено, що орендоване майно переходить у власність орендаря після перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця 305075,00 карбованців (залишкової вартості майна). ТОВ фірма «ПТФ»(орендар за договором) виконала це зобов’язання у липні 1992 року.

Постанова Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ “Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” передбачає, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, що також встановлено Рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 по справі № 1-7/99 “Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)”.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що в даному випадку до спірних правовідносин не підлягають застосуванню Закон України “Про оренду державного та комунального майна” від 10 квітня 1992 року № 2270-ХІІ і Декрет Кабінету Міністрів України “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” від 15 грудня 1992 року № 8-92 (із змінами та доповненнями, внесеними Господарським Кодексом України від 16 січня 2003 року, Декрет втратив чинність у зв’язку з прийняттям Закону України “Про управління об’єктами державної власності”), оскільки ці Закон та Декрет були прийняті та введені в дію після укладання договору оренди з правом викупу від 04 лютого 1992 року між позивачем та ТОВ фірма «ПТФ»і, крім того, вони погіршували становище орендаря, зокрема, обмежували його право на викуп об’єкту оренди, передбачене договором оренди та Законом СРСР “Основи законодавства Союзу РСР і союзних республік про оренду”.

Крім того, слід зазначити, що на момент прийняття Закону України "Про оренду державного майна" статтею 31 цього Закону було зазначено, що зміни і доповнення до Закону України "Про оренду майна державних підприємств і організацій" не розповсюджуються на раніше укладені договори оренди державного майна, в тому числі і стосовно викупу орендованого майна, за виключенням питань, пов’язаних з оцінкою вартості майна. Ця стаття виключена лише на підставі Закону № 326/95-Верховної Радою від 15 вересня 1995 року.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвала арбітражного суду Харківської області від 31 серпня 1995 року по справі № 2754/63 за позовом Харківського політехнічного університету до ТОВ фірма «ПТФ»про витребування майна, якою було припинено провадження по справі в зв’язку з клопотанням сторін про визнання договору оренди від 04 лютого 1992 року недійсним не є достатнім доказом недійсності цього договору оренди. Арбітражним процесуальним Кодексом України, зокрема статтями 22, 78 не передбачено право і можливість сторін на укладання угоди, в тому числі, мирової угоди. Статтею 80 Арбітражного процесуального кодексу України також не передбачено право або обов’язок суду припиняти провадження у справі за клопотанням сторін.

Договором оренди з правом викупу між позивачем та ТОВ фірма «ПТФ»від 04 лютого 1992 року не передбачене право сторін на визнання його недійсним. Частина 2 статті 48 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) передбачає, що по недійсній угоді кожна зі сторін зобов’язана повернути другій стороні все одержане за угодою.

При цьому, представник позивача підтверджує, що грошові кошти у розмірі 305075,00 карбованців не були повернуті ТОВ фірма «ПТФ»до теперішнього часу, а ХПІ ім.В.І.Леніна не була повернута спірна будівля.

Рішення суду, яким був би визнаний недійсним зазначений договір оренди з правом викупу сторонами суду не надано.

Згідно з вимогами статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з вимогами статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно у набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявними в матеріалах справи документами, а саме, договором оренди з правом викупу від 04 лютого 1992 року, укладеним між позивачем та ТОВ фірма «ПТФ», рішенням арбітражного суду Харківської області від 12 серпня 1999 року у справі № 7222/6-04, яке було переглянуто за поданням прокурора м. Харкова за нововиявленими обставинами та залишеного без змін ухвалою господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2002 року про зобов’язання до реєстрації права власності та не оскарженого позивачем підтверджується, що спірна будівля вибула із володіння позивача з його волі.

Договором купівлі-продажу від 29 листопада 2002 року, укладеного між ТОВ “Арнед” та ТОВ “Рентал” підтверджується, що ТОВ “Рентал” є добросовісним набувачем, а згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Але в даному випадку, як вже було зазначено позивач не є власником спірного майна, а тому не має права його витребувати.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів доходить висновку, що заперечення Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», наведені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано відповідних доказів, а господарський суд Харківської області дав належну юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 27 лютого 2008 року по справі № 47/552-07 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, -

постановила:

Апеляційну скаргу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут»залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27 лютого 2008 року по справі № 47/552-07 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 09 червня 2008 року.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

суддя О.А. Пуль

суддя В.Ф. Олійник