ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"19" червня 2008 р.

Справа № 6/58

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Баранця О.М., розглянувши матеріали справи № 6/58

за адміністративним позовом: Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград", м. Кіровоград

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград

про зобов'язання вчинити дії

Представники:

від позивача - Слюсар О.В., довіреність № 470/21 від 17.07.2007 року;

від позивача - Омелькін О.М., довіреність № 471/21 від 17.07.2007 року;

від відповідача - Стусь Л.А. , довіреність № 14 від 03.04.2008 року;

від відповідача - Пархоменко О.П. , довіреність № 37 від 11.06.2008 року

при секретарі судового засідання - А.Л. Патлаченко

Час прийняття постанови - 09 год. 35 хв.

Обласне комунальне підприємство «Дніпро - Кіровоград» подало позовну заяву про зобов'язання державну податкову інспекцію у м. Кіровограді вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про поширення податкової застави на майно та майнові права позивача на суму, що перевищує суму податкового боргу.

Позивач вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2005 від 24.03.2005 року вказано, що розмір податкової застави виходячи із загальних принципів права повинен відповідати сумі податкового зобов'язання. Поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, яка перевищує суму податкового зобов'язання чи податкового боргу, може призвести до позбавлення такого платника не тільки прибутків, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність. Положення п.п. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є неконституційним. Державна податкова інспекція у м. Кіровограді зобов'язана вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про поширення податкової застави на майно та майнові права позивача на суму, що перевищує суму податкового боргу.

Відповідач вважає позовні вимоги такими, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Право податкової застави, що виникло до 24.03.2005 року, продовжує поширюватися на всі види активів платника податків. Право податкової застави поширюється на активи платника податків, розмір яких не є меншим двохкратного розміру суми податкового боргу платника податків на день виникнення права податкової застави, включаючи розстрочені (відстрочені) суми податкового боргу. Позивач не виділив власні активи у двократному розмірі наявного податкового боргу, реальних до реалізації з наданням експертних висновків та копій відповідних рішень Кіровоградської обласної ради.

19.06.2008 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 20.06.2008 року.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників позивача та представників відповідача, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.11.2007 року за № 15751719 все майно та майнові права обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» знаходяться у податковій заставі, яка виникла 01.01.2004 року та зареєстрована у Державному реєстрі рухомого майна 21.06.2004 року за № 2758-418.

Рішенням державної податкової інспекції у м. Кіровограді № 4 від 16.10.2006 року, вказаний запис 18.10.2006 року було змінено шляхом виключення об'єктів нерухомого майна Насосної станції «Пантаївка» згідно з переліком вказаним у рішенні.

П.п. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», встановлено, що право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005 року № 2-рп/2005 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 1.17 ст. 1, ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (справа про податкову заставу) розмір податкової застави повинен відповідати сумі податкового зобов'язання. що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності. Розмірність як елемент принципу справедливості передбачає встановлення публічно-правового обмеження розпорядження активами платника податків за несплату чи несвоєчасну сплату податкового зобов'язання та диференціювання такого обмеження залежно від розміру несплати платником податкового боргу.

Забезпечення надходження до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів має здійснюватися шляхом запровадження податкової застави на активи платника податків у такому розмірі, який би забезпечував гарантоване відшкодування державі несплачених податків у повному обсязі.

Поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, яка перевищує суму податкового зобов'язання чи податкового боргу, може призвести до позбавлення такого платника не тільки прибутків, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

З огляду на викладене положення п.п. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яке передбачає можливість поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків незалежно від суми податкового боргу, порушує справедливе вирішення питань застосування права податкової застави, тобто є неконституційним.

Відповідно до п. 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005 року по справі № 1-9/2005 положення п. п. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Листом від 27.03.2008 року № 231/21 обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», з посиланням на вищевказане Рішення Конституційного Суду України, зверталося до державної податкової інспекції у м. Кіровограді з проханням запровадити податкову заставу на активи підприємства у такому розмірі, який відповідає сумі податкового зобов'язання (боргу).

Листом від 28.03.2008 року № 7310/10/2400 державна податкова інспекція у м. Кіровограді відмовила у задоволенні прохання підприємства, вважаючи, що право податкової застави на майнові активи обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» виникло до ухвалення Конституційним Судом України рішення по справі № 1-9/2005, а тому продовжує поширюватися на всі види активів в силу неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів.

Станом на 01.01.2008 року на балансі обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» знаходиться майно та майнові активи на загальну суму 69588000,00. грн., з яких незавершене будівництво – 11852500,00 грн., основні засоби - 57 687400,00 грн. та нематеріальні активи - 48100,00 грн.

Загальний податковий борг обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» станом на 06.06.2008 року складає 3275866,00 грн.

Представники позивача в судовому засіданні визнали вказану суму податкового боргу.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу.

Податкова застава, відповідно до п. 1.17 ст. 1 Закону - це спосіб забезпечення податкового зобов'язання платника податків, не погашеного у строк.

Ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що платник податків має право безоплатно зареєструвати податкову заставу в державних реєстрах застав рухомого чи нерухомого майна, а податковий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному реєстрі за умови терміну дії такої податкової застави більш як десять календарних днів.

Ст. 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що до публічних обтяжень належить, зокрема, податкова застава.

Ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що Конституційний Суд України приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у п. 1 ст. 13 цього Закону Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

У разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином. з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення по справі № 1-9/2005 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна повинні бути внесені зміни щодо поширення права податкової застави лише на майно вартість якого відповідає сумі податкового боргу позивача.

Господарський суд вважає помилковим твердження державної податкової інспекції у м. Кіровограді, що у випадку якщо активи платника податків потрапили в податкову заставу до 24.03.2005 року, то право податкової застави на такі активи продовжує існувати в тому обсязі, який був до 24.03.2005 року.

Відповідно до пунктів 4, 5 рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005 року у справі № 1-9/2005 року положення абзацу другого підпункту 8.2.1, підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Тобто, після 24.03.2005 року державна податкова інспекція у м. Кіровограді була зобов'язана виходячи з розміру податкового боргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» визначити чіткий перелік майна позивача, який знаходиться в податковій заставі, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності.

Господарський суд вважає, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна має бути внесений запис про поширення права податкової застави на активи позивача враховуючи суму податкового боргу.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 94, 160, 163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати державну податкову інспекцію у м. Кіровограді вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про поширення податкової застави на майно та майнові права обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро - Кіровоград" на суму, що перевищує суму податкового боргу.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (25009, м. Кіровоград, вул. 50-років Жовтня, 19-а, ідентифікаційний код 03346822, рахунок № 5269 у КОФ УСБ, МФО 323293), - 3,40 грн. судового збору.

4. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

О.М.Баранець