ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

16.07.08                                                                                           Справа № 4/75-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

розглянув матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство», м. Ківерці, без номера від 20.06.2008р.

на рішення Господарського суду Волинської області від 12.06.2008 р.

у справі № 4/75-38, суддя Слободян П.Р.,

за позовом Приватного підприємства «Айслаг», м. Луцьк

до Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство», м. Ківерці

про стягнення 6 581, 04 грн.,

за участю представників

від позивача: Філатова О.В. –представник;

від відповідача: не з’явились.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 12.06.2008 р. у справі № 4/75-38 позовні вимоги Приватного підприємства «Айслаг»про стягнення з Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» 6 581, 04 грн. боргу –задоволено. Позивачу відшкодовано понесені ним судові витрати.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем доведено належними доказами факт поставки відповідачу товару на загальну суму 16 292, 50 грн. на умовах товарного кредиту. Оскільки, ДП «Ківерцівське лісове господарство»не провело оплату за користування товарним кредитом, а лише оплатило вартість поставлених ПП «Айслаг»нафтопродуктів, то кошти в розмірі 6 581, 04 грн. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ДП «Ківерцівське лісове господарство» звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 12.06.2008 р. у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задолити частково. Стягнути на користь ПП «Айслаг»1 052, 96 грн. пені, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Свої доводи скаржник мотивує тим, зокрема, що позивачем безпідставно нараховано кошти в розмірі 6 581, 04 грн. грн. як відсотки за користування товарним кредитом, оскільки Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»обмежує розмір пені, що підлягає до стягнення, до подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Так, на переконання скаржника, за період з 12.09.2007р. по 26.10.2007р. з його рахунку підлягає стягненню 1 052, 96 грн. пені.

Позивач –ПП «Айслаг» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів скаржника, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Скаржник участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідом, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи ту обставину, що сторін не було позбавлено їх конституційного права на захист охоронюваний законом інтересів, а також те, що клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника скаржника, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між державним підприємством «Ківерцівське лісове господарство»(покупець) та приватним підприємством «Айслаг»(постачальник) було укладено договір поставки № 126-р.

Відповідно до умов даного договору ПП «Айслаг»взяло на себе зобов’язання поставити та передати ДП «Ківерцівське лісове господарство»у власність товар –нафтопродукти в асортименті на підставі накладних згідно замовлень останнього, а ДП «Ківерцівське лісове господарство», в свою чергу - прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору поставив відповідачу нафтопродукти на загальну суму 16 292, 50 грн., що підтверджується видатковими накладними №№ 1562, 1563 від 12.09.2007р. та довіреністю серії НБЕ № 508828 від 12.09.2007р.

Відповідно до п.5 договору № 126-р від 12.09.2007р. за поставлений товар покупець здійснює постачальнику повну або часткову оплату вартості товару протягом 10 календарних днів з дня відвантаження, зазначеного в накладних. У випадку неоплати відповідачем відвантаженої партії товару у строки вказані в п. 5.1 договору, покупець дає згоду на те, щоб неоплачений товар, рахувався поставленим на умовах товарного кредиту, терміном на 30 днів, починаючи з дня після відвантаження товару з нарахуванням покупцю 1% за кожен день використання товарного кредиту.

Як свідчать матеріали справи, ДП «Ківерцівське лісове господарство»не провело оплату отриманого товару в строки, визначені в п. 5.1 договору (тобто до 22.09.2007р.) а перерахувало ПП «Айслаг»заборговані кошти за отриманий товар 22 та 26 жовтня 2007р. згідно платіжних доручень № 44 та № 48.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що поставка позивачем товару була здійснена ним на умовах товарного кредиту з нарахуванням 1% за кожен день використання товарного кредиту, з врахуванням умов укладеного між сторонами договору.

Оскільки, укладена між сторонами угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною у встановленому законом порядку не визнавалась, сторонами розірвана не була, то позовні вимоги ПП «Айслаг»є обгрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

У відповідності до вимог ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Місцевим господарським судом правомірно встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині розрахунків за поставлений товар, що є його обов’язком відповідно до вимог законодавства України та умов укладеного між сторонами договору.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Порушення боржником, взятих на себе зобов’язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні встановлених законом та договором мір відповідальності (ст. 611 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору ( ч. 1 ст. 32 ГПК України).

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Волинської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для зміни чи скасування такого.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Волинської області від 12.06.2008 р. у справі № 4/75-38 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.