ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.03.08р.

Справа № 18/46-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДнепрУкрМет" м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум" м.Дніпропетровськ

про стягнення матеріального збитку у сумі 3 253,83 грн. та морального збитку у сумі 50 000 грн.

Суддя Петрова В.І.

Представники:

Від позивача: Сміянова О.Є. дов. від 24.06.07 р.

Від відповідача:не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача: суму матеріального збитку у розмірі 3 253, 83 грн. 83 коп.; морального збитку - 50 000 грн.

Позовні вимоги позивача обгрунтовані неправомірними діями відповідача щодо виявлення його розрахункових рахунків та передачі їх ДВС для стягнення заборгованості.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що він не вважає свої дії неправомірними, оскільки позивач повинен був виконати рішення суду і без примусового стягнення. Рахунки надав Державній виконавчій службі на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та листа ДВС від 04.12.07 року.

По справі оголошено перерву згідно ст. 77 ГПК України.

В засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Із матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що 23.10.07 року господарським судом Дніпропетровської області виданий наказ по справі № 34/381, за яким з ТОВ "ДнепрУкрМет" (позивач) на користь ТОВ "Міленіум" (відповідач) стягнуто коштів на загальну суму 76 192 грн. 67 коп. Наказ господарського суду був направлений відповідачем до Державноївиконавчої служби (ДВС) для примусового виконання.

Згідно ст. 111 Закону України "Про виконавче провадження" сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.

27.11.2007 року ТОВ "Міленіум" (стягувач) направив до ДВС листа, в якому повідомив про наявність у позивача (боржника) рахунків у банках м. Дніпропетровська.

28.11.2007 року державний виконавець Малий І.В. виніс постанову про арешт коштів боржника, яку направив до банків для виконання.

Позивач (боржник) вважає, що дії відповідача (стягувача) щодо надання інформації про його розрахункові рахунки неправомірними та просить стягнути з останнього матеріальні та моральні збитки.

Суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, виходячи із аналізу зазначеної вище цивільно-правової норми, слід дійти висновку, що шкода, завдана майну особи, відшкодовується за умови, що вона завдана цивільним правопорушенням, тобто, для застосування деліктної відповідальності необхідною умовою є наявність складу цивільного правопорушення, які складаються із наступних елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв"язку між протиправною поведінкою і шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. При цьому перші три елементи належать до об"єктивного складу правопорушення, а решта - вина - є суб"єктривною стороною цивільного правопорушення. Наявність чотирьох вищенаведених елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності у формі відшкодування шкоди, за виключенням лише випадків, встановлених законом. Відсутність хоча б одного із елементів складу цивільного правопорушення виключає можливість для притягнення до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Таким чином, вина - є однією із умов деліктної відповідальності та її відсутність доводиться особою, яка порушила права або інтереси потерпілого, але зазначене не звільняє позивача від обов"язків надавати суду свої докази складу цивільного правопорушення відповідно до ст.ст. 32, 33, 36 ГПК України (п.6 Роз"яснення Вищого господарського суду України від 01.04.1994 р. № 02-5/215 9 з подальшими змінами та доповненнями).

Враховуючи викладене, правове обгрунтування підстав позову, господарський суд вважає, що позивачем у відповідності до ст. 33 ГПК України належними доказами не доведена протиправна поведінка відповідача, причинно-слідчий зв"язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками або шкодою, у зв"язку з чим вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позивачу в позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 19.06.08 року