ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2008 р.

Справа № 6/30-08-449

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Жукової А.М.

Суддів: Величко Т.А., Бойко Л.І.

при секретарі судового засідання:Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Квітковський І.О.

від відповідача: Цинєв А.О.

Розглянувши апеляційну скаргу МКП "Біотехніка"

на рішення господарського суду Одеської області від "11" липня 2008 р.

зі справи №6/30-08-449

за позовом МКП "Біотехніка"

до КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго"

про стягнення 244518,02грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.07.08р. (суддя Демешин О.А.) у позові відмовлено. Рішення вмотивоване матеріалами справи, нормами матеріального права, зокрема, 224 ГКУ, ч.1 ст.546, ст.572 ЦК України та зазначено, що умовою відшкодування збитків є наявність вини особи, яка допустила порушення господарського зобов'язання, наявність причинно - наслідкового зв'язку між винними діями (бездіяльністю) цієї особи та заподіяними іншій особі збитками. У даному випадку між порушенням відповідачем зобов'язань по оплаті використаного мазуту, який знаходився у заставі та додатковими витратами позивача по сплаті банківського проценту за користування кредитами немає причинного зв'язку, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, МКП "Біотехніка" листом №89 від 11.02.04р. зверталась до банку про продовження кредитного договору №184 від 25.02.03р. не з підстав заборгованості відповідача за використаний мазут. Отже, вимоги про сплату процентів є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про стягнення інфляційних за прострочення сплати основного боргу та річних згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду №27/390-04-11101, то це збільшення розміру позовних вимог не стосується ні предмету ні підстав по первісному позову, що чинним господарським процесуальним законодавством не допускається.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що директор КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго" не має знань в галузі юриспруденції та не може належним чином захистити права та інтереси підприємства, а представник Цінєв А.О. був проінформований про розгляд апеляційної скарги тільки 27.10.08р. і з матеріалами справи не ознайомлений.

Судова колегія, порадившись на місці, відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача, оскільки, довіреність на участь у справі видана директором КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго" 5.10.08р. і з цього часу представник за довіреністю мав можливість ознайомитися із матеріалами справи. Крім того, відповідно до ГПКУ, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними документами, а нові докази приймаються лише тоді, коли вони не були надані до суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника. В судовому засіданні суду першої інстанції приймали участь представники сторін, які давали пояснення та відповідні документи.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, представник відповідача просить залишити рішення місцевого суду без змін, пояснюючи, що сплата процентів за кредит є обов'язком виключно позичальника, а позовні вимоги щодо стягнення інфляційних та річних погашені пропуском строку позовної давності, який має бути застосований судом незалежно від заяви сторони.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надавши їм юридичної оцінки, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

МКП "Біотехніка" звернулось 19.02.2008р. із позовом до КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго" про стягнення збитків від надлишково сплачених процентів за користування кредитом, обґрунтувавши свої вимоги тими обставинами, що на забезпечення кредитних договорів №184 від 25.02.2003р. та №1791 від 19.09.2004р. в заставу передано мазут по договору застави від 23.09.2004р. (а.с. 30, 33,50), який знаходився на зберіганні у КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго". Для забезпечення життєдіяльності міста, за проханням відповідача було дозволено використати мазут із збереження на опалення. Відповідач гарантував повернути кількість вилученого мазуту на зберігання. У зв'язку із неповерненням КП мазуту на зберігання, Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.05р. у справі №27/390-04-11101 стягнуто 627910,05 грн. основного боргу, 10073,58 грн. річних. У зв'язку із порушенням відповідачем договірних зобов'язань, МКП "Біотехніка" не змогло здійснити своєчасні розрахунки за кредитними договорами, у зв'язку із чим сплачено проценти за користування кредитами: у т.ч. ДОБ ВАТ філії Білгород - Дністровського відділення Ощадбанку №6707- 68899,52 грн., АКБ "Імексбанк" - 28959,21 грн., що підтверджується довідками банківських установ (а.с.13,15), на загальну суму 97858,73 грн. Ці збитки має відшкодувати відповідач на підставі ст.22, 612, 623 ЦКУ. Крім того, позивачем понесено витрати на адвокатські послуги, стягнення яких має здійснюватися на підставі ГПКУ.

Уточненням до позовної заяви позивач, на підставі ст. 625 ЦКУ просив стягнути додатково інфляційні в сумі 128403,04 грн. за період з 12.01.04р. по 11.03.2008р. та 3% річних в сумі 18256,25 грн. за період з 12.07.04р. по 11.03.08р. розрахованих із суми вартості мазуту 627910,05 грн. встановленої Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.05р. №27/390-04-11101.

Місцевий суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків від сплати процентів за кредитними договорами, оскільки, відповідно до ст. 218 ГКУ - підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно діючого законодавства, кредитування суб'єктів господарювання здійснюють банківські установи.

Згідно з п.16 Положення НБУ "Про кредитування" розмір процентних ставок за використання кредитних коштів і порядок їх сплати встановлюються банком і визначаються в кредитному договорі в залежності від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту та пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки НБУ та інших факторів. Як вбачається із договору відновлювальної кредитної лінії №184 від 25.02.2003р. укладеного між ВАТ "Державний Ощадний банк України" і МКП "Біотехніка" кредит надано у розмірі 150000 грн. із остаточним терміном повернення не пізніше 25.02.04р. (п.1.2 договору). В забезпечення кредиту, між сторонами укладено договір застави майна від 25.02.03р. (а.с.54), яким в заставу передано мазут в кількості 445 тн. та компонент мазуту в кількості 80 тн. Використання заставленого майна на опалення міста, здійснено за згодою банку, що підтверджується його листами від 12.01.2004р.; від 02.02.2004р. (а.с.88-89), при цьому, банк ставив умову про своєчасну виплату процентів та часткового погашення боргу.

11.02.2004р. позичальник звернувся до філії Білгород - Дністровського відділення Ощадбанку №6707 з клопотанням про продовження строку кредитного договору №184 від 25.02.2003р. на максимальний термін (а.с.38), а 20.10.04р. просив банк не застосовувати штрафні санкції за цим договором. (а.с.24).

Також, між АКБ "Імексбанк" та МКП "Біотехніка" укладено договір кредиту за овердрафтом №1791 від 17.09.2004р. на суму 100000 грн. терміном дії до 15.09.2005р. в забезпечення якого, укладено договір застави від 23.09.04р. на мазут М-100 в кількості 360 тн.

За кредитними договорами позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно довідок банківських установ, по договору №184 від 25.02.2003р. позичальник сплачував проценти з 1.07.03р. по 25.06.2006р., а по кредитному договору №1791 від 17.09.2004р. - з 17.09.2004р. по 8.02.2007р.

Ні за кредитними договорами ні за договорами застави КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго" не є зобов'язаною особою або третьою особою, тому відповідно до ст. 510, 511, 614, 22 ЦКУ та ст. 228 ГКУ - у позивача відсутні підстави для стягнення збитків.

Щодо уточнених позовних вимог в задоволенні яких відмовлено місцевим судом, то колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.05р. по справі №27/390-04-11101 стягнуто з КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго" на користь МКП "Біотехніка" 627910,05 грн. заборгованості, 3% річних - 10073,58 грн. Підставою виникнення боргу є зобов'язання, які виникли із договорів купівлі - продажу мазуту від 12.06.03р.; від 12.01.04; від 02.02.04р.                               Відповідно до ст. 625 ЦКУ - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

По справі №27/390-04-11101 позивачем вимоги про стягнення інфляційних не заявлялись і на дату винесення рішення інфляційні за 2004р. склали 50661,19 грн. Відповідачем сплата боргу в сумі 627910,05 грн. здійснювалась протягом 2005/2008р.р. і згідно розрахунку (а.с.97-101) збитки від інфляції склали 77741,85 грн. + 50661,10 грн., а річні - 18256,25 грн.

Згідно до ст. 22 ГПКУ, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог. Заявою про уточнення позовної заяви позивачем змінено підставу позову та збільшено розмір позовних вимог. Проте, за своєю суттю цією заявою позивачем фактично об'єднано із первісними вимогами нові вимоги. Відповідно до ст.58 ГПКУ, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони в одну справу.

Фактичне об'єднання позивачем 2х різних вимог, обґрунтованих між собою підставою виникнення та доказами не суперечить нормам господарського процесу.

Доводи представника відповідача про необхідність застосування судом позовної давності незалежно від наявності заяви сторони, колегією суддів не приймається, оскільки, ці доводи суперечать ст. 267 п.3 ЦКУ, якою встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У суді першої інстанції до винесення рішення, представники відповідача не подавали такої заяви.

Отже, вимоги про сплату збитків від інфляції за період 2004/2008р.р. та річних 3% за період 2005/2008р.р. є такими, що підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 48 ГПКУ, витрати за послуги адвоката визначаються у порядку, встановленому ЗУ "Про адвокатуру". На підставі угоди №239/1 від 7.06.07р. позивачем 07.07.2007р. сплачено адвокату Жорняк А.П. 3000 грн., які відповідно до ст. 49 ГПКУ покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного,

керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу МКП "Біотехніка" задовольнити частково, рішення господарського суду Одеської області від 11.07.2008р. у справі №6/30-08-449 скасувати, позов задоволити частково.

Стягнути з р/р КП "Білгород-Дністровськтеплоенерго" на користь МКП "Біотехніка" 128403,04 грн. інфляційних, 18256,25 грн. річних. 2199,90 грн. держмита у т.ч. за апеляційне провадження, 118 грн. на ІТЗ судового процесу, 3000 грн. витрат на адвокатські послуги.

Доручити господарському суду Одеської області видати наказ відповідно до ст. 117 ГПКУ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до ВГСУ протягом місяця.

Головуючий суддя                                                            А.М. Жукова

Судді                                                                                          Т.А. Величко

Л.І. Бойко