ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"10" квітня 2008 р.            Справа № 6/179-08

11:15 год.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Ратібор –Техно", м. Вишгород

до Закритого акціонерного товариства „Перший Київський молочний завод”, смт Ворзель

про стягнення 11 967,10 грн.

Представники:

від позивача: Крихівський В.В. (довіреність № 14 від 12.03.2008 р.)

Лесюк В.М.(довіреність № 02/02 від 12.02.2008 р.)

від відповідача: не зґявився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Ратібор –Техно» (далі Позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Перший Київський молочний завод” (далі Відповідач) 11 967,10 грн. заборгованості за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.03.2008 р. було порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.03.2008 р.

В судове засідання 27.03.08 р. представники сторін не з’явились, відповідно до ст.77 ГПК України суд оголосив ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.04.08. р.

В судовому засіданні 10.04.08 р., представник позивача подав письмове пояснення за № 111/04/08 від 08.04.08 р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань, які виникли з Договору купівлі –продажу № К-221/08/07 від 22.08.2007р., щодо порушення встановленого договором обов’язку оплати вартості придбаного товару не у встановлені договором строки в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 104 000,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання 27.03.2008р. та 10.04.08 р. не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та витребуваних ухвалою про порушення провадження у справі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи сторони були належним чином повідомлені ухвалою суду від 17.03.08р., що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від 18.03.2008 р. за № 485 та від 28.03.2008 р. за № 558.

Як вбачається з поштового повідомлення про вручення, відповідач 02.04.2008 року особисто отримав кореспонденцію суду. Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судових засіданнях господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про достатність матеріалів для розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.

Вислухавши представника позивача та дослідивши подані матеріали справи, суд, -

встановив:

Між ТОВ „Фірма Ратібор –Техно" і ЗАТ „Перший Київський молочний завод” був укладений договір купівлі-продажу № К-221/08/07 від 22.08.2007 року згідно якого передано у власність відповідача, а останнім прийнято на підставі рахунка-фактури № СФ- 0000027 від 23.08.2007 р., видаткової накладної № РН –0000027 від 23.08.2007 р. і довіреності серії НБЕ № 575458 від 22.08.2007 р. та рахунка-фактури № СФ –0000028 від 29.08.2007 р., видаткової накладної № РН –00028 від 29.08.2007 р. і довіреності серії НБЕ № 575482 від 29.08.2007 р. цукор-пісок у кількості 36 400 кг загальною вартістю 104 000 грн.

Згідно вищезазначеного договору Відповідач зобов’язується оплатити отриманий товар на протязі 30 календарних днів з моменту надходження товару на його склад. Відповідно до п. 2.2. договору, який знаходиться в матеріалах справи, Відповідач порушив встановлений договором порядок оплати вартості придбаного товару, а саме: 5 000 грн. оплачено 27 вересня 2007 року, 49 500 грн. –24 грудня 2007 року, 49 500 грн. –4 січня 2008 року. Отже, згідно умов договору на відповідача покладено обов’язок сплатити ТОВ „Фірма Ратібор –Техно" пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості отриманого товару. Сума зазначеної пені складає 4 052,12 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою за № 258/12 від 18.12.2007 року про необхідність здійснення оплати придбаного товару в повному обсязі з урахуванням індексу інфляції. Але відповідач зробив останні два платежі на суму 49 500, 00 грн. кожний без індексування боргу на відповідні показники знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

За порушення строків розрахунку за отриманий товар позивачем відповідно нарахована пеня в розмірі 4 052,12 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, відповідні положення якої застосовуються до учасників господарських відносин, відповідач, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з доданого до матеріалів справи розрахунку сума 3 % річних складає 764,81 грн., інфляційні складають 7 150,17 грн., які є обґрунтованими доданим до матеріалів справи розрахунком та підлягають стягненню.

Судові витрати відповідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 77, 82-84 ГПК України, ст. ст. 193, 218, 229 ГК України, ст. ст. 625, 526, 536 ЦК України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Перший Київський молочний завод” (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Ратібор –Техно" (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Кургузова, 6, ) 7 150 (сім тисяч сто п’ятдесят) грн. 17 коп. інфляційних, 4 052 (чотири тисячі п’ятдесят дві) грн. 12 коп. пені, 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 81 коп. 3% річних, 119 (сто дев’ятнадцять) грн. 68 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Маляренко А.В.