ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.03.08р.

Справа
№ А25/106-08

За
позовом  Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, м. Дніпродзержинськ

до
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1,

м.
Дніпродзержинськ

про стягнення 239,82 грн.

Суддя  Чередко А.Є.

Секретар:
І.В. Пономарьов

Представники
сторін:

від позивача: не з'явився

від
відповідача: ОСОБА_2 - дов. №668 від 28.02.08р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач
звернувся  з позовом до відповідача та
просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача
заборгованість по сплаті внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у
сумі 239,82грн.

Позовні
вимоги обгрунтовані посиланням на порушення відповідачем вимог Закону України
„Про Державний бюджет України на 2005 рік” та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування" щодо розміру та строків
сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач
проти позову заперечує з тих підстав, що внески до Пенсійного фонду входять до
фіксованого податку, який відповідач сплачувала своєчасно, отже заборгованості
перед позивачем не має. Питання щодо сплати сум страхових внесків згідно з
Законом України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” вирішено Законом
України „Про вирішення питання щодо заборгованості  суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують  особливі умови оподаткування,
обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством
України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування
на випадок безробіття протягом  2004 року
- I кварталу 2005 року”, який не передбачає стягнення коштів з платників
фіксованого податку.

Також,
відповідач зазначає, що у даному випадку рішення повинно бути прийнято на
користь платника податку згідно з п. 4.4. ст. 4 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” та Законом України „Про підтримку малого підприємництва”.

Позивач
не забезпечив явку представника до судового засідання.  Суд вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника позивача, оскільки останній належним чином був
попереджений про час та місце судового засідання за своїм зареєстрованим
місцезнаходженням, що підтверджується наявними у справі доказами та не
звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи за поважних
причин.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована як платник внесків
на обов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська.

Як
свідчать матеріали справи відповідач на час розгляду справи  має заборгованість перед позивачем по сплаті
страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі
239,82грн. січень-березень 2005р., що підтверджується звітом відповідача про
нарахування та сплату суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за 2005р.

Відповідач
у січні-березні 2005р. працював на спрощеній системі оподаткування (фіксованому
податку).

Між
тим, ст. 45 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, в
редакції, що була чинною у січні-березні 2005р., встановлено, що на 2005 рік
фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове  державне
страхування  для  фізичних
осіб  - суб'єктів підприємницької
діяльності,  які обрали особливий спосіб
оподаткування  (фіксований  податок,
єдиний  податок),  та членів сімей зазначених фізичних осіб,  які беруть участь  у
провадженні ними підприємницької діяльності, у розмірі мінімального
страхового внеску,  визначеного  Законом
України  "Про   загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування", тобто 83,84грн.

Отже,
відповідач буз зобов'язаний сплачувати страхові внески за стягуваний період
часу відповідно до звіту про нарахування та сплату суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005р.

За ч
3 ст. 18 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, страхові  внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється  на   всій
території   України   в
порядку, встановленому цим Законом.

Страхові  внески не включаються до складу
податків,  інших обов'язкових
платежів,  що складають систему
оподаткування.  На ці внески не
поширюється податкове законодавство (ч. 4 ст. 18 Закону).

Відповідно
до п. 6 ст. 20  Законiв України "Про
загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування", страхувальники  зобов'язані
сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий
звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

В силу до ч. 12 ст. 20 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, страхові   внески
підлягають   сплаті   незалежно
від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідачем
вказані вимоги законодавства не виконувалися, що призвело до утворення
заборгованості по сплаті страхових внесків.

Згідно
з ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсiйне
страхування", суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені  статтею  20
цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках,  передбачених частиною
третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються
з  нарахуванням  пені
та застосуванням фінансових санкцій.

Строк  давності щодо стягнення недоїмки,  пені та штрафів не застосовується (ч. 15 ст.
106 Закону).

Закон
України "Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування" є
спеціальним актом, що регулює правовідносини зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому посилання відповідача
на Закон України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” та Закон України „Про підтримку
малого підприємництва” є безпідставними.

Відповідно
ж до ст.ст. 1, 2  Закону України „Про
вирішення питання щодо заборгованості
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують  особливі умови оподаткування, обліку та
звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини
податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття протягом  2004 року - I
кварталу 2005 року”, суми  внесків  до Пенсійного фонду України,  Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності,  Фонду
соціального    страхування   на
випадок   безробіття   суб'єктів господарської  діяльності,
які   застосовують   особливі
умови оподаткування,  обліку  та
звітності,  які  були
сплачені ними в складі податків згідно з чинним  законодавством  України
протягом 2004  року  -  I
кварталу 2005 року,  але не були
зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку з  застосуванням
Державним казначейством  України
норм діючого на той час Закону України "Про Державний    бюджет
України   на   2005
рік"   від  23
грудня 2004 року N 2285-IV не вважати заборгованістю.

Донарахування  та
фінансові  (штрафні) санкції до
суб'єктів  господарської  діяльності,
які  застосовують  особливі умови   оподаткування,  обліку
та  звітності  щодо  сум  фактично сплачених  внесків
у  2004  році
-  I  кварталі
2005  року,  не застосовуються.

Отже,
норми вищенаведеного Закону регулюють правовідносини, що склалися внаслідок
сплати платником страхових внесків та які не були зараховані на їх особові
рахунки у відповідних  фондах, тобто
регулюють питання щодо розподілу сплачених коштів. Відповідачем же не було
здійснено оплату страхових внесків, тому згаданий Закон не може застосовуватися
до спірних правовідносин та не звільняє відповідача від сплати заборгованості
по страховим внескам.

Таким
чином, враховуючи усе вищевикладене господарський суд вважає позовні вимоги
позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись
Законом України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, Законом України
"Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування", ст. 17-19,
87, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги позивача задовольнити.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,  ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь
Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська
(м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, пр. Комсомольський, 10/12, п/р
003 у Дніпродзержинському відділенні № 3293 ВАТ “Державний ощадний
банк України”) заборгованість по сплаті внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування у сумі 239,82грн.

Постанова
може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАСУ.

Постанова
набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАСУ.

Суддя

А.Є.
Чередко