донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.07.2008 р.                                                              справа №38/3

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Мирошниченка С.В.

суддів

Колядко Т.М. , Скакуна О.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Вакуленко О.М.-за довір.,

від першого відповідача:

Бережний Р.В.-за довір.

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного комітету України з державного матеріального резерву м.Київ

на рішення господарського суду

Донецької області

від

11.06.2008 року

по справі

№38/3 (Радіонова О.О.)

за позовом

Державного комітету України з державного матеріального резерву м.Київ

до

1)Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез Донецька область;

2)Відкритого акціонерного товариства державної холдингової компанії "Торезантрацит" м.Торез Донецька область

про

стягнення 703 367,22 грн.

Державний комітет України з державного матеріального резерву м.Київ подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2008р. по

справі №38/3.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Радіонова О.О.) у позовних вимогах Державного комітету України з державного матеріального резерву м.Київ до Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез та Відкритого акціонерного товариства державної холдингової компанії "Торезантрацит" м.Торез щодо повернення до мобілізаційного резерву 8000 кв.м стрічки конвеєрної та 1942 куб. м рудникової стійки на суму 1126230грн. та сплати в доход державного бюджету 1126230 грн. штрафу та 155983, 20грн. пені відмовив.

Позивач наполягає на скасуванні рішення в зв"язку з тим, що воно суперечить вимогам закону та не відповідає фактичним обставинам справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Державний комітет України з державного матеріального резерву м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез про стягнення 703367,22грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на копію акту перевірки від 12.03.2003р. Донецького КРВ Держкомрезерву України, звіт про визначення ринкового рівня ціни товаро-матеріальних цінностей державного резерву (ретроспективна оцінка станом на 12.03.2003р.), указ Президента від 07.08.2001р. №603/2001 "Про державний комітет України з державного матеріального резерву", довідку про наявність Держкомрезерву України в ЄДРПОУ. Також позивач посилається на ухвалу Вищого арбітражного суду України від 29.06.1999р. по справі №2/44т, якою встановлено факт закладення та здійснення відповідального зберігання ТМЦ мобрезерву з подальшим їх частковим самовільним відчуженням ДХК "Торезантрацит", а кредитором визнано Державний комітет України по матеріальних резервах. В заяві про збільшення та уточнення позовних вимог позивач наполягає повернути до мобілізаційного резерву 8000кв.м стрічки конвеєрної та 1942 куб.м рудникової стійки загальною вартістю 1126230грн. та 155983,20грн. пені. Крім того, позивач посилається на справу банкрутство, яка була порушена у 1999р. відносно ДХК "Торезантрацит" та прпинення стадії мирової угоди, після якої підприємство було реструктуризоване у ДП "Торезантрацит". Мирову угоду було складено між позивачем та ДХК "Торезантрацит", відповідно до умов якої ДХК "Торезантрацит" зобов"язався повернути ТМЦ мобрезерву, сплавтивши їх вартість та штрафні санкції на суму 2408443,20грн.

Відповідач проти позовних заперечує, посилаючись на те, що позивач не представив жодного документа, який би свідчив про те, що вказані в акті перевірки КРУ Держкомрезерва від 12.03.2003р. матеріальні цінності були закладені в державний резерв. Крім того, відповідач посилається на те, що згідно розпорядження Кабінету Мністрів України від 05.07.2004р. №434-р всі матеріальні цінності мобрезерву розброньовані. Позивач вимагає від відповідача повернення в мобрезерв ТМЦ, повернення яких, на думку відповідача, суперечить вимогам ст.2 Закону України "Про державний матеріальний резерв".

Ухвалою від 14.04.2008р. господарський суд Донецької області залучив до участі у справі другого відповідача відкрите акціонерне товариство державної холдингової компанії "Торезантрацит" м.Торез.

Господарський суд Донецької області відмовив в задоволенні позовних вимог. Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідальним зберігачем матеріальних цінностей мобілізаційного резерву є державне підприємство "Торезантрацит", який є правонаступником відкритого акціонерного товариства ДХК "Торезантрацит". Факт здійснення відповідального зберігання, на думку позивача, підтверджується річними звітами-збережувальними зобов"язаннями за формою ф-15мр, ф-16 мр, ф-17мр; розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.07.2004р. №434-р, відповідно до якого було розброньовано та відпущено з ДП "Торезантрацит" певні види матеріальних цінностей мобілізаційного резерву. Позивач наполягає також на тому, що відсутність письмового договору між позивачем та першим відповідачем не відповідає дійсності, оскільки саме звіти- збережувальні зобов"язання є таким договором, в розумінні ст.937 ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2006р. № 810 затверджено Положення про Державний комітет України з державного матеріального резерву.

Держкомрезерв відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організує відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного, в тому числі мобілізаційного, резерву відповідно до встановлених мобілізаційних та інших спеціальних завдань ( п.4 п.п.10 Постанови КМУ № 810 від 08.06.2006р.).

Порядком відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов"язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002р. №532 передбачено, що відшкодування витрат, пов"язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється на підставі договору, укладеного між Держкомрезервом та відповідальним зберігачем за формою згідно з додатком, за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством.

Договір відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву укладається між Державним комітетом з державного матеріального резерву та зберігачем.

Згідно наказу МТЕ України №120 від 07.03.2003р. ВАТ ДХК "Торезантрацит" та державні відкриті акціонерні товариства, вказані в п.2 даного наказу були реорганізовані шляхом їх злиття та створення на їх базі ДП "Торезантрацит". Пунктом 9 даного наказу встановлено, що правонаступником ВАТ ДХК "Торезантрацит" та державних відкритих акціонерних товариств, вказаних в п.2 наказу є ДП "Торезантрацит". Пунктом наказу 6.1. ДП "Торезантрацит" повинно було прийняти на свій баланс основні фонди та матеріальні цінності ВАТ ДХК "Торезантрацит", в тому числі матеріальні цінності мобілізаційного резерву, який знаходився на відповідальном збереженні ВАТ ДХК "Торезантрацит". Але, не має доказів того, що ДП "Торезантрацит" приймало на відповідальне збереження товарно-матеріальні цінності мобілізаційного резерву. Акт прийому-передачі вказаного майна відсутній.

В матеріалах справи (а.с.48-49, т.2) є завірена ксерокопія довідки про наявність матеріальних цінностей мобілізаційного резерву станом на 01.01.2007р. по ДП "Торезантрацит"; в п.18 вказана наявність стрічки конвеєрної у кількості 256110 тис. кв.м; в п.23 вказана наявність рудничної стойки у кількості 531420 тис. куб.м. При цьому, ця довідка не може свідчити про відсутність у мобілізаційному резерві 8000 кв.м стрічки та 1942 куб. м рудничної стійки, оскільки в ній не вказано, яка саме кількість і коли була передана відповідачам, тому не можно встановити, чи є нестача спірної продукції. Позивач також посилається, як на доказ позовних вимог на номенклатуру матеріальних цінностей, які підлягають накопленню у мобілізаційному резерві на 1986р. на підприємствах ДПО "Донецькгосвуглепром" (а.с.71-72, т.1). Але цей документ також не доводить нестачу, оскільки тут вказано, що стрічка мається у обсязі 60000 кв.м, а рудничної стійки-345000 куб.м, тобто станом на 01.01.2007р. ця кількість була ще більшою.

Акт перевірки, складений Донецьким КРВ Держкомрезерву України від 12.03.2003р. (а.с.9-18, т.1) також не може бути доказом відсутності майна, оскільки у акті вказана нестача продукції, але не вказано, яким чином це встановлено та проти яких обсязів виявлена нестача.

Тобто, позивач не довів того чи є ДП "Торезантрацит" відповідальним зберігачем матеріальних цінностей державного резерву, чи перебувають вони у нього на відповідальному зберіганні, чи був укладений договір відповідального зберігання матеріальних цінностей між Держкомрезервом та ДП "Торезантрацит".

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що господарський суд прийняв вірне рішення, яким відмовив в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2008р. по справі №38/3 залишити без змін.

Головуючий          С.В. Мирошниченко

Судді:          Т.М. Колядко

О.А. Скакун

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

2. відповідачам

1 у справу

1 ДАГС

1.госп.суду