ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 р.

№ 21/248-07(П21/1731-07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Мамонтової О.М., Хандуріна М.І.

розглянувши

касаційну скаргу

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2008

у справі

№ 21/248-07 (П21/1731-07)

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

ТОВ "ЮГПРОММЕТ"

до

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання"

про

стягнення 540653,22 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

ТОВ "ЮГПРОММЕТ"

Толстогузов Б.О.

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання"

Дзюба З.М.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “ЮГПРОММЕТ” м. Кривий Ріг (надалі ТОВ “ЮГПРОММЕТ”) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” м. Кривий Ріг (надалі ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання”) про стягнення з останнього 456 632 грн. 79 коп. основного боргу, 70 321 грн. 45 коп. інфляційних втрат, 13 698 грн. 98 коп. річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2008 по справі №21/248-07 (суддя Алмазова І.В) позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 (судді: Ясир Л.О., Герасименко І.М., Прудніков В.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2008 залишено без змін, апеляційну скаргу ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” залишено без задоволення.

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2008, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ “ЮГПРОММЕТ” в повному обсязі.

В обґрунтування своїх касаційних вимог заявник посилається на порушенні судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових актів норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.1, ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.625 ЦК України, ст. 43 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ “ЮГПРОММЕТ” на підставі договору №200, укладеному між позивачем та відповідачем 06.10.2005, поставило в січні –березні 2006 ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” товар (лом сталевий) на загальну суму 456 632 грн. 79 коп. Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи (т.1 а.с. 103 - 137). Крім того, позивач відповідно до п.4.4 зазначеного договору передав оригінали документів. Відповідач підтверджує факт отримання товару на зазначену суму.

За умовами пункту 2.2 договору №200 оплата товару здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця на підставі рахунку, виставленого продавцем.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оплату відповідач не здійснив і на час звернення позивача до суду заборгованість склала 456632,79 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 17.03.2006 (т.1 а.с. 142).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано було задоволено позовні вимоги ТОВ “ЮГПРОММЕТ” щодо стягнення суми основного боргу.

Доводи ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” відносно того, що передбачені ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та річні є санкцією за прострочення зобов’язання, а тому не можуть бути застосовані до нього в силу ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки відносно боржника порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховується неустойка (штраф, пеня) та не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів) колегією не приймаються, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2006 у справі №Б29/64/06 порушено провадження про визнання ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2007 у справі №Б29/64/06 припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, оскільки заяву ініціюючого кредитора повернуто без розгляду. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2006 у справі №Б15/57-07 порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який діє до теперішнього часу. (т.2 а.с. 63-65).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричиненні знеціненням грошових коштів, а три проценти річних –платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то три проценти річних, індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов’язань та відносити до санкцій у розумінні ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду винесені відповідно до норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 у справі № 21/248-07 (П21/1731-07) залишити без змін.

Головуючий                                                                        О.С. Удовиченко

Судді                                                                                  О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін