ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.08                                                                                 Справа № 18/48пн.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом приватного підприємства «Наділ», м. Луганськ

до Луганської міської ради, м. Луганськ

про визнання права власності

за участю представників:

від позивача:           Дьоміна Т.С. –директор, паспорт, розпорядження від 01.02.2004;

від відповідача:           Шумський С.О. за дов. від 31.10.2007.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про визнання за ним права власності на 39/100 частин вбудованого нежитлового приміщення з самочинно збудованим окремим зовнішнім входом (вхідним ганком), яке розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Побєдоносная, 17.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві вказав, що за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 19.12.2005 він придбав у ТОВ «Стелс»39/100 частин вбудованого нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Побєдоносная, 17.

В зв’язку з виробничою необхідністю, без одержання відповідних дозволів та без виділення відповідної земельної ділянки позивач самочинно побудував окремий зовнішній вхід (вхідний ганок) до придбаного нежитлового приміщення.

Позивач в позовній заяві також зазначив, що прийняття в експлуатацію самочинного будівництва та оформлення на нього права власності виконавчим комітетом є неможливим саме в силу самочинності будівництва.

Тому, позивач пред’явив позов до Луганської міської ради про визнання за ним права власності на придбане нежитлове приміщення з самочинно побудованим вхідним ганком.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав, його представник в судовому засіданні усно пояснив суду, що відповідач не оспорює право власності позивача на вказаний об’єкт нерухомості; відповідач не звертався до Луганської міської ради з заявою про оформлення права власності на спірне майно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Позивач пред’явив позов до особи, яка не повинна відповідати за позовом.

Як встановлено судом, Луганська міська рада не оспорює права власності позивача на вказане майно та взагалі не має відношення до майна щодо якого заявлено позовні вимоги.

Позивач не обґрунтував, чому від пред’явив позов саме до Луганської міської ради.

Оформлення права власності (видача свідоцтва про право власності) здійснюється виконавчим комітетом Луганської міської ради.

Однак, позивач не звертався ні до виконавчого комітету, ні до Луганської міської ради з відповідною заявою.

Ні виконавчим комітетом, ні Луганською міською радою не відмовлялося позивачу в оформленні права власності на вищевказане приміщення.

Таким чином, Луганська міська рада не повинна та не може відповідати за цим позовом.

Судом встановлено, що на даний час взагалі ніхто не оспорює права власності позивача на вказане майно.

Тому, вирішити питання про заміну неналежного відповідача при розгляді даної справи є неможливим.

Крім того, визнати право власності на самочинно побудований вхідний ганок неможливо за таких підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України).

Позивачу у встановленому порядку земельна ділянка під вже збудований вхідний ганок, не надана.

Тому, законні підстави для визнання права власності за позивачем на вищевказаний вхідний ганок, відсутні.

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку з тим, що Луганська міська рада не повинна відповідати за даним позовом, і крім того, вимоги про визнання права власності на самочинно збудований вхідний ганок, є безпідставними.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

16 травня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 21 травня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                           В.В. Корнієнко