ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 37/176

09.06.08

За позовом

Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго»

до

Закритого акціонерного товариства «Сучасні інформаційні технології»

про

стягнення 9004,42 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засідання приймали участь представники сторін:

Від позивача Кривошеєв О.Г.- представник за довіреністю № 20-3/12 від

09.01.2008 року;

Від відповідача          не з’явився;

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго»до Закритого акціонерного товариства «Сучасні інформаційні технології»про стягнення 9004,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2008 р. порушено провадження у справі № 37/176, розгляд справи було призначено на 12.05.2008 року о 12-15.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

Представники відповідача в судове засідання 12.05.2008 року, 26.05.2008 року та 09.06.2008 року не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 18.04.2008 року № 37/176 про порушення провадження у справі не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Закритого акціонерного товариства «Сучасні інформаційні технології»до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців станом на день розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, проте на адресу Господарського суду міста Києва надіслав документи та пояснення на виконання вимог ухвал суду, а також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Враховуючи те, що представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не подав, а також приймаючи до уваги подане позивачем клопотання, справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2003 року між Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго»(далі –постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Сучасні інформаційні технології»(далі - споживач) був укладений договір № 1034 про постачання теплової енергії (далі - договір).

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання, енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов’язався постачати теплову енергію у опаленні в необхідних споживачу обсягах, а споживач зобов’язався прийняти та оплатити теплову енергію в обсягах, встановлених договором.

Розділом 6 договору встановлено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються в грошовій або іншій формі, яка не заборонена діючим законодавством, згідно установлених постачальником тарифах, в залежності від груп споживачів, у строк до 25 числа наступного за розрахунковим місяцем. Плата стягується за опалення загальної площі приміщення 864,8 м2, по тарифу 1,69грн/м2, встановленого згідно постанови Уряду АР Крим від 19.03.96р. №79, щомісячно, та протягом року (відповідно до додатків 1 та 2).

Відповідно п.п. 6.1. договору сторони погодили, що у разі зміни цін на енергоресурси, воду, матеріали, наставання інших причин, що впливає на собівартість теплової енергії, відповідно автоматично змінюється ціна на теплову енергію, що відпускається

Згідно п. 6.7 договору встановлено, що підставою для здійснення оплати є рахунки, які виставляються постачальником теплової енергії.

Судом встановлено, що за період з 01.12.2005 р. по 01.01.2007 р. позивачем виставлялись рахунки на оплату спожитої теплової енергії. Вищевказані рахунки отримували уповноважені особи відповідача під розписку згідно реєстрів, копії яких долучені до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов'язання виконав. За період з 01.12.2005 р. по 01.01.2007 р. позивачем було поставлено, а відповідачем спожито теплової енергії на суму 68542,54 грн. У свою чергу, відповідач за поставлену енергію перерахував позивачу грошові кошти в розмірі 59538,12грн., в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 9004,42 грн., що підтверджується довідкою про стан розрахунків та заборгованість із сплати спожитої теплової енергії, а також копіями рахунків та виписками з банківського рахунку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго»доказів вбачається, що позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, та не довів суду належними та допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов’язань.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З 01.01.2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.2003 р. Відповідно до п. 4 його Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами продовжують існувати, вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

В договорі сторони погодили, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюється, виходячи з діючих на момент розрахунку тарифів на теплову енергію, враховуючи ПДВ в термін до 25 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Судом встановлено, що за період з 01.12.2005 р. по 01.01.2007 р. позивачем відповідачу поставлено теплову енергію на суму 68542,54 грн.

Відповідач, в порушення вимог договору та норм чинного законодавства, за поставлену теплову енергію розрахувався частково, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 9004,42 грн.

Таким чином, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, позов Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись , ст. ст. 192, 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Сучасні інформаційні технології»(04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41, ) на користь Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго»(95026, АРК м. Сімферополь, вул. І.Гайдара, 3а, ) 9004 (дев’ять тисяч чотири) грн. 42 коп. –основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині в позові відмовити.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 10.07.2008 року