СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.2008
Справа  № 12/97

за
позовом державного
територіально -галузевого об'єднання „Львівська залізниця” в особі
відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання”, м. Ужгород

до
приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Н. Ворота Воловецького району

про стягнення заборгованості в сумі
513,60 грн.

Суддя    Тисянчин
В. М.

Представники:

Від
позивача -Бучак
Д.М., (представник за довіреністю № ню - 38 від 01.01.2008 року)

Від
відповідача -не
з'явився (явка на розсуд сторін)

СУТЬ
СПОРУ: заявлено
позов державним територіально -галузевим об'єднанням „Львівська залізниця” в
особі відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання”, м.
Ужгород до приватного підприємця ОСОБА_1, с. Н. Ворота Воловецького
району про стягнення заборгованості в сумі 513,60 грн

Представнику позивача роз'яснено
права і обов'язки передбачені
ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання
про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Представник позивача підтримує
позовні вимоги, посилаючись на ї обгрунтованість матеріалами справи.

На вимогу суду відповідач письмового
відзиву на позов з доказами в його обґрунтування та копію довідки органу
держстатистики про включення до ЄДРПОУ не подав, свого уповноваженого
представника для участі у розгляді справи не направив, а тому справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Ухвала про порушення
провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка
уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою
розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у
справі.

Повідомлення підтверджує завчасне
вручення відповідачу 09.06.2008 року ухвали від 04.06.2008 року про порушення
провадження у справі, де вказано про
місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію
Конституційного права на судовий захист
(п.4ст. 129 Конституції України).

Відповідач не скористався своїм
правом щодо направлення свого представника для участі в судовому засіданні.

Позаяк,
суду не надано відповідачем доказів чи відомостей поважних причин неможливості
їх участі в судовому засіданні.

До
того ж, у разі дійсного бажання забезпечення представництва відповідачем у
судовому засіданні -завчасне повідомлення судом про час і місце судового
засідання не позбавило відповідача у виборі кола суб'єктів такого
представництва у суді відповідно до ст. 28 ГПК України.

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 513,60 грн. пов'язаних
з відновленням водогону (на об'єкті смт. Воловець) пошкодженого в результаті
його підприємницької діяльності (заготівлею і транспортуванням деревини)  підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-
актом виконаних відновлюваних робіт
від 22.01.2008 року;

-
розрахунком вартості аварійно -відновлюваних робіт та матеріалів по
ліквідації механічного пошкодження водопровідної мережі по станції Воловець
(а/с 12);

-
розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає
стягненню примусово.

Факт спричинення збитків відповідачем
в результаті його господарської діяльності підтверджується:

-          рапортом майстра дільниці Мукачево
-Лавочне від 18.03.2008 року (а/с  10);

-          листами начальника Воловецького РВ
УМВС № 443 від 14.02.2008 року щодо результату проведення перевірки по факту
пошкодження водогону (а/с 13) та № 823 від 24.03.2008 року (а/с 15).

В підсилення позовних вимог та факту
спричинення збитків відповідачем в результаті його господарської діяльності
свідчить лист № 383/05 від 25.02.2008 року Державної екологічної інспекції в
Закарпатській області, де зафіксовано зсув ґрунту під час транспортування
лісу.

Заявлені
вимоги позивача (претензія № 343 від 25.03.2008 року) про добровільне
відшкодування витрат  пов'язаних з
відновлюваними роботами відповідач не виконав, чим порушив п. 3 ст. 13 ЦК
України, де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Саме
ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною
позовною заявою.

Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК
України -шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Суб'єкт господарських відносин, який
вчинив господарське правопорушення зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо
запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських
відносин                (п. 1 ст. 226 ГК
України).

Позаяк, п. 9 ст. 110 Водного кодексу
України передбачена відповідальність за пошкодження водогосподарських та
гідрометричних споруд і пристроїв.

Отже, склад цивільно -правової
відповідальності відповідача є наявним на момент розгляду спору судом.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново -господарські зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей
передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у
суді, обставини спору (права і зобов'язання сторін) оцінюються судом з огляду
на правила ЦК та ГК України.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи
вимог, що звичайно ставляться.

У
відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання -кредитор вправі
вимагати виконання обов'язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх
зобов'язань у відносинах. Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

В
даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли
зобов'язальні відносини між сторонами, є дії по ліквідації збитків,
відновлювальні роботи пов'язані з відновленням водогону (ст. 11 ЦК України).

Отже,
обов'язок відповідача оплатити вартість виконаних робіт  пов'язаних з відновленням водогону є
безспірним.

Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не допускається              (ст. 615; 625 ЦК України).

При
постановленні судового рішення враховується характер зобов'язання, наслідки
його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну
значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на
неможливість виконання відповідачем зобов'язання належним чином та межі
здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення
фінансово -майнового стану сторони у спорі.

За
ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є
припинення дії, яка порушує право.

Отже,
із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно -правової
відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем
доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши
відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з
огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи
з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів,
проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору,
керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій
України”;  ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44,
49, 75, 82 - 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов задоволити  повністю.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1             (АДРЕСА_1) на
користь державного територіально -галузевого об'єднання „Львівська залізниця” в
особі відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання” (м.
Ужгород, вул. Артилерійська, 1а; код 00257607) суму 513,60 (п'ятсот
тринадцять грн. 60 коп.) -основного боргу та 102 (сто дві грн.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита;
118 (сто вісімнадцять грн.) -у відшкодування витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Дане
рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя
Тисянчин В. М.