ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.08 Справа № 18/391-02-7/288-22/145/06-7/60/07-10/368/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Приватного багатогалузевого підприємства «СД», м. Дніпропетровськ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Катрін», м. Київ

Третя особа: Державна виконавча служба у Жовтневому районі м. Дніпропетровська,

м. Дніпропетровськ

про стягнення моральної шкоди у розмірі 11 479, 56 грн.

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Чмут С.В., довіреність № б/н від 24.06.2008 р.;

від третьої особи: не з’явився.

Приватне багатогалузеве підприємство «СД»звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «Алекс-Катрін»моральної шкоди у розмірі 11 479,56 грн., завданої діловій репутації юридичної особи, обґрунтовуючи позовні вимоги такими обставинами.

В період з 07.07.2004 року по 21.06.2005 року ТОВ «Алекс-Катрін», на думку позивача, свідомо вчинило перелік дій, що завдали значної шкоди діловій репутації Приватного багатогалузевого підприємства «СД», , перед органами судової влади, органами виконавчої влади, банківською установою та діловими партнерами позивача.

14.02.2005 року ТОВ «Алекс-Катрін»у заяві до господарського суду Дніпропетровської області про перегляд ухвали господарського суду від 13.01.2003 року у справі № 18/201 за нововиявленими обставинами свідомо вказало повну назву Приватного багатогалузевого підприємства «СД»як підприємства - відповідача у справі про стягнення матеріальної шкоди, завданої ТОВ «Алекс-Катрін»неправомірними діями його працівника, що були вчинені у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2005 року у справі № 18/201. При цьому, ТОВ «Алекс-Катрін»зазначало, що Приватне багатогалузеве підприємство «СД»змінило юридичну адресу та надало довідку ЄДРПОУ позивача у даній справі.

Вищевказані дії відповідача носили неправомірний характер, оскільки, як зазначає позивач, ТОВ «Алекс-Катрін»було обізнаним про те, що належним відповідачем у справі є Приватне багатопрофільне підприємство «СД»з кодом , тобто підприємство з іншою назвою та іншим кодом ЄДРПОУ, ніж у позивача по справі. Крім того, Приватне багатопрофільне підприємство «СД»з кодом ЄДРПОУ було 28.09.2004 року знято з обліку у Дніпропетровському обласному управлінні статистики та стало на облік у Донецькому обласному управлінні статистики.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2007 року справу було направлено на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

15.05.2008 року справу прийнято суддею до свого провадження і призначено судове засідання на 23.06.2008 р.

Розгляд справи відкладався до 03.07.2008 р. у зв’язку з неявкою у судове засідання третьої особи та необхідністю надання додаткових доказів.

У судовому засіданні 03.07.2008 р. за згодою присутнього представника відповідача оголошено резолютивну частину рішення.

Позивач заявою від 22.06.2008 р. № 34-ГС(З) змінив та доповнив свої позовні вимоги та просить суд.

1) визнати неправомірними діями відповідача навмисне подання недостовірної інформації про Приватне багатогалузеве підприємство «СД»:

- 12.02.2005р., 03.03.2005 р. - до господарського суду Дніпропетровської області, - як про належного відповідача у господарській справі №18/201 за позовом про стягнення суми 11249,07грн.;

- 01.04.2005року, 19.07.2005 року - до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, - як про боржника у виконавчому провадженні по стягненню суми 11479,56 грн.

2) визнати неправомірною бездіяльністю відповідача:

- не вчинення з 28.04.2005р. заходів для захисту ділової репутації Приватного багатогалузевого підприємства «СД»за його письмовою вимогою № 34-ГС від 07.04.2005р.;

- ухилення від розгляду письмової претензії № 43-ГС від 24.04.2005р. Приватного багатогалузевого підприємства «СД»про відшкодування шкоди.

3) застосувати положення ст.9 ГПК, стягнувши з відповідача на користь державного бюджету 229,59 грн. в якості штрафу в розмірі 2% від суми нерозглянутої ним претензії

№ 43-ГС від 24.04.2005р.

4) стягнути з відповідача на користь Приватного багатогалузевого підприємства «СД»

50 000 моральної шкоди та 9 000 збитків (упущеної вигоди), завданих внаслідок неправомірних дій та допущеної бездіяльності.

Свої змінені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що:

14.02.2005р. заявою №12/02 відповідач ініціював перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 13.01.2003 р. господарського суду Дніпропетровської області у справі №18/201 за позовом ТОВ «Алекс-Катрін»до Приватного багатопрофільного підприємства «СД»() про стягнення 11 249,07 грн. матеріальної шкоди у зв'язку із протиправною поведінкою його працівника Кохічко О.А. у стані алкогольного сп’яніння.

15.02.2005р. відповідач отримав у Дніпропетровському обласному управлінні статистики дані про зняття вказаного підприємства з 28.09.2004 р. з державної реєстрації у зв'язку з вибуттям до м. Красноармійська Донецької області. Одночасно відповідач отримав Витяг з довідки ЄДРПОУ з даними про позивача, - Приватне багатогалузеве підприємство «СД», .

В період з 15.02.2005р. по 03.03.2005р. відповідач отримав відомості про неплатоспроможність підприємства - боржника (), відносно якого до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ЗАТ АКБ «Радабанк»про порушення справи №515/41/05 про банкрутство.

03.03.2005р. відповідач, використавши тотожність скорочених найменувань підприємства-боржника у справі № 18/201 та позивача, - надав суду неправдиві відомості про зміну юридичної адреси відповідача та доказ на їх підтвердження - отриманий Витяг з довідки Дніпропетровського обласного управління статистики з даними про позивача. Зазначені обставини було зафіксовано господарським судом Дніпропетровської області у винесеній ним ухвалі від 03.03.2005року, де у якості належного відповідача у справі №18/201 зазначено позивача.

Ухвалою від 16.03.2005року господарський суд Дніпропетровської області скасував ухвалу від 13.01.2003р. про припинення провадження у справі № 18/201 та стягнув з позивача 11479,56грн.

29.03.2005року на виконання зазначеної ухвали був виданий наказ № 18/201.

01.04.2005року відповідач ініціював виконавче провадження відносно позивача, подавши наказ №18/201 до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ (Третя особа).

04.04.2005року Третя особа винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 607356, зобов'язала позивача вчинити певні дії. 14.04.2005року Третя особа виніс постанову про арешт коштів позивача на належних йому рахунках в банківських установах.

07.04.2005року своїм листом № 34-ГС позивач направив відповідачеві письмову вимогу вчинити дії, спрямовані на відновлення його немайнових прав, - подати відповідні заяви до Третьої особи та господарського суду Дніпропетровської області. Вказана вимога відповідачем була отримана 28.04.2005року, проте була залишена без реагування. 20.04.2005р. позивач направив відповідачеві письмову претензію № 43-ГС про сплату 11 479, 56 грн. моральної шкоди, нанесеної діловій репутації юридичної особи. Вказана претензія відповідачем була залишена без відповіді.

10.05.2005 року відповідач в особі представника Многосмислова М.В. (довіреність

№ 31/03-05-Д від 28.03.2005р.) ознайомився із матеріалами виконавчого провадження ВП

№ 607356, де містилось клопотання позивача № 35-ГИС від 07.04.2005 року про припинення виконавчого провадження з викладенням відповідних підстав. Після цього відповідач також не вчинив відповідних дій для відновлення ділової репутації позивача.

19.07.2005 р. відповідач вдруге ініціював виконавче провадження відносно позивача, надавши Третій особі наказ № 18/201 від 17.05.2005 р. господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з позивача суми 11 479,56 грн.

22.07.2005року Третя особа винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 1082975 та зобов'язала позивача до 29.07.2005року добровільно перерахувати вказані кошти відповідачеві.

23.11.2005року у зв'язку зі зверненням позивача до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача останній подав третій особі заяву (Вх. № 26265).

25.11.2005р. виконавче провадження відносно позивача було закрито.

У вказаний період господарським судом Дніпропетровської області (суддя Петрова В.І.) розглядалась інша справа № 18/432 (31/246) між природоохоронною прокуратурою

м. Дніпропетровська та ТОВ «Воліс»(АР Крим).

У вказаній справі та господарській справі № 12/98 за земельним спором між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Воліс»захист майнових інтересів та представництво останнього здійснював позивач згідно угоди № 11-Ю від 20.04.2005 р. про надання юридичних послуг.

20.10.2005 р. своїм листом № 167/Дн/10 ТОВ «Воліс»ініціювало розірвання вказаної угоди з позивачем та звернулась з вимогою повернути наявні документи по зазначеним справам.

21.10.2005року позивач актом передав ТОВ «Воліс»відповідні документи, а

17.11.2005 р. - повернув суму 1200 грн. отриманої ним передплати за угодою № 11-Ю від 20.04.2005р.

Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача вчиненими 12.02.2005 р., 03.03.2005 р. у господарському суді Дніпропетровської області його діловій репутації перед судовим органом було завдано значну моральну шкоду, а через неправомірну бездіяльність відповідача ділова репутація позивача була суттєво принижена перед правоохоронними, податковими і виконавчими органами, органами реєстрації та фінансово-кредитними установами, - чим позивачеві завдано значну моральну шкоду, яку він оцінює у 50 000 грн.

Крім того, внаслідок розриву ділових стосунків з ТОВ «Воліс»позивач не отримав суму 9 000 грн., на отримання якої мав всі підстави розраховувати, як виконавець за умовами угоди № 11-Ю від 20.04.2005р. Вказану суму, як упущену вигоду, позивач вважає своїми збитками, що мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

У судове засідання представник позивача не з’явився.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що звертаючись до господарського суду за захистом своїх порушених майнових прав ТОВ «Алекс-Катрін», вчинило правомірні дії відповідно до вимог Конституції України, ЦК України, ЦПК України та ГПК України, а тому будь-яка протиправність (як обов’язкова умова для покладення відповідальності за заподіяну моральну шкоду) в діях підприємства відсутня.

Виконавче провадження стосовно позивача здійснювалося органами державної виконавчої служби на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2005 р., виданого на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2005 р., яке було постановлене в результаті судового розгляду справи, відповідачем за якою була інша юридична особа – Приватне підприємство «СД». Виконавчі дії відносно позивача здійснювалися державним виконавцем державної виконавчої служби Жовтневого району м. Дніпропетровська у зв’язку з помилковим зазначенням у наказі господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2005 р. коду ЄДРПОУ позивача. Після того як зазначену помилку, допущену господарським судом, було виправлено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2005 р., виконавче провадження у відношенні позивача було закінчено.

Отже, вина ТОВ «Алекс-Катрін»у здійсненній зазначених виконавчих дій стосовно позивача та у заподіянні йому будь-якої шкоди відсутня.

Подання ТОВ «Алекс-Катрін»до господарського суду офіційного документу компетентного державного органу –Дніпропетровського обласного управління статистики не може вважатися поширенням інформації, яка порочить ділову репутацію позивача, тим більше, що інформація, яка міститься у зазначеному документі відповідає дійсності та ніким не оспорюється.

На думку відповідача, позивач у своїй позовній заяві не зазначив в чому саме зазнала втрат його ділова репутація як юридичної особи внаслідок дій відповідача та не надав жодних доказів, які б підтверджували факт завдання такої шкоди та наявність причинного зв’язку між діями відповідача та заподіяною шкодою, а також не обґрунтував розміру заявленої ним суми відшкодування.

Вважає, що правові підстави, необхідні для покладення на ТОВ «Алекс-Катрін»відповідальності за майнову та моральну шкоду, яка, на думку позивача, була йому заподіяна, відсутні, у зв’язку з чим просить у позові відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, просив у позові відмовити.

Третя особа відзиву на позовну заяву суду не надала, представник третьої особи у судове засідання не з’явився.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа

№ 18/201 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Катрін»до Приватного підприємства «СД»() про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП на суму 11 249, 07 грн.

Ухвалою господарського суду від 13.01.2003 року провадження по справі було припинено у зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

14.02.2005 р. ТОВ «Алекс-Катрін»звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою №12/02 про перегляд зазначеної ухвали суду від 13.01.2003 року за нововиявленими обставинами.

Господарським судом Дніпропетровської області було отримано довідку Дніпропетровського обласного управління статистики, яка містила відомості про Приватне багатогалузеве підприємство «СД».

Ухвалою від 16.03.2005 року господарський суд Дніпропетровської області скасував ухвалу від 13.01.2003 р. про припинення провадження у справі № 18/201 та стягнув з позивача на користь ТОВ «Алекс-Катрін»11479,56грн.

29.03.2005 року на виконання зазначеної ухвали судом було видано наказ № 18/201.

01.04.2005 року наказ №18/201 було подано ТОВ «Алекс-Катрін»до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ для виконання.

04.04.2005року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 14.04.2005 - постанову про арешт коштів позивача на належних йому рахунках в банківських установах.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.05 у справі № 18/201 наказ від 29.03.05р. було визнано таким, що не підлягає виконанню у резолютивній частині ухвали код ЄДРПОУ виправлено на 30392740 та видано новий наказ.

19.07.2005року ТОВ «Алекс-Катрін»звернулося до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ за примусовим виконанням наказу господарського суду Дніпропетровської області №18/201 від 17.05.2005 р. 22.07.2005року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

25.11.2005р. року на підставі заяви ТОВ «Алекс-Катрін” виконавче провадження стосовно позивача було закрито.

20.04.2005 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Воліс»було укладено Угоду № 11-Ю від 20.04.2005р. про надання юридичних послуг, згідно з якою позивач зобов’язався надавати ТОВ «Воліс»юридичні послуги.

20.10.2005року своїм листом № 167/Дн/10 ТОВ «Воліс»ініціювала розірвання вказаної угоди з позивачем та звернулась з вимогою повернути наявні у позивача документи по господарським справам, за яким позивачем здійснювалося представництво інтересів ТОВ «Воліс».

Згідно з актом від 21.10.2005року позивач передав ТОВ «Воліс»відповідні документи, а 17.11.2005р. - повернув суму отриманої ним за угодою від 20.04.2005р. № 11-Ю передплати у розмірі 1200 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, відповідно до частин 2 зазначеної статті щодо юридичних осіб моральна шкода може полягати лише у приниженні їх ділової репутації.

Підстави відповідальності за завдану шкоду визначаються главою 82 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

А відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи із зазначених норм законодавства за загальним правилом обов’язковими умовами для покладення на особу відповідальності за заподіяну майнову або моральну шкоду є: наявність такої шкоди, неправомірність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і неправомірним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Стаття ст. 124 Конституції України визначає, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 15 ЦК України гарантує кожному право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до господарського суду із заявою про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами ТОВ «Алекс-Катрін»здійснювало своє процесуальне право, передбачене ст.ст. 22, 113 ГПК України, а тому зазначені дії не можна вважати неправомірними.

Відповідно до пункту 9 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/95 від 29.02.96 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди»у вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної підприємству чи організації поширенням відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, порочать ділову репутацію підприємства чи організації або завдають шкоди їх інтересам, необхідно виходити з того, що під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачі по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, оприлюднення в іншій формі, у тому числі в заявах, оголошеннях тощо.

Як випливає із змісту позовної заяви, позивач вважає, що його ділова репутація була принижена внаслідок подання відповідачем до господарського суду Дніпропетровської області довідки з ЄДРПОУ з даними позивача, яка була отримана ним у Дніпропетровському обласному управлінні статистики.

Однак подання до суду офіційного документу державного органу не може вважатися поширенням інформації, яка порочить ділову репутацію позивача.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, подання ТОВ «Алекс-Катрін»господарському судові у якості письмового доказу по справі зазначеної довідки з ЄДРПОУ не можна вважати причиною постановлення судом рішення про стягнення з позивача грошових коштів. Оцінку вказаному доказу поряд з іншими доказами надавав суд і тому позивач був притягнутий до відповідальності не внаслідок дій відповідача, а внаслідок помилки допущеної господарської судом Дніпропетровської області, яка згодом була ним виправлена.

Залучення Приватного багатогалузевого підприємства «СД»до участі у справі у якості відповідача та стягнення з нього грошових коштів здійснювалися на підставі рішень господарського суду Дніпропетровської області та під час виконання виданих господарським судом наказів, які були чинними та обов’язковими до виконання на момент здійснення відповідних процесуальних дій стосовно позивача.

Відповідач за своїм правовим статусом не має повноважень здійснювати вирішальний вплив на прийняття рішень господарським судом та органами державної виконавчої служби, а тому вина відповідача у заподіянні шкоди, про яку зазначає у своїй позовній заяві позивач, відсутня.

Позивачем по справі не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів про те, що залучення його у якості відповідача до участі у справі про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, завдало шкоди його діловій репутації як підприємству, яке займається наданням юридичних послуг.

Також позивачем не доведено наявності причинного зв’язку між діями відповідача та розірванням угоди, укладеної між позивачем та ТОВ «Воліс».

Таки чином, правові підстави для задоволення вимог позивача про визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача та про стягнення з нього коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди, відсутні.

Що стосується вимоги позивача про застосування до відповідача положень ст. 9 ГПК України, то ця вимога також не ґрунтується на законі, оскільки ст. 9 була виключена з ГПК України на підставі Закону N 2705-IV від 23.06.2005.

Таким чином, на підставі вищенаведеного у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя                                                                                Т.Г. Алейникова

Рішення оформлене та підписане 04.07.08