ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.08 Справа № 26/183

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Профліга”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицький нафтовий холдинг”, м. Львів

про стягнення 240 156,25 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Босак Р.І. –представник (довіреність б/н від 07.07.2008 р.)

від відповідача Капій М.М. –директор

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Профліга”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицький нафтовий холдинг”, м. Львів про стягнення 240 156,25 грн.

Ухвалою суду від 01.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 08.07.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, подав відзив № 0306/1 від 03.07.2008 р. на позовну заяву, позовні вимоги визнав, просив розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

01.10.2007 р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу (далі по тексту –договір).

Згідно умов договору позивач зобов’язався передати товар відповідачу, а саме: Єдиний ваучер УМС 25 в кількості 14 000 шт. по ціні 19,05556 грн. за 1 шт. без ПДВ. Загальна вартість товару становить 320 133,41 грн., в т.ч. ПДВ 53 355,57 грн.

На виконання умов договору позивач по видатковій накладній № РН-10-0135 від 01.10.2007 р. передав, а відповідач прийняв Єдиний ваучер УМС 25 в кількості 14 000 шт. по ціні 19,05556 грн. за 1 шт. на загальну суму 320 133,41 грн. Факт передачі товару також підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання-передачі товару від 01.10.2007 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що Покупець (відповідач) може зробити попередню оплату за товар Продавця (позивача). Згідно п. 4.3. договору, у разі післяплати за товар Покупець (відповідач) зобов’язаний протягом 21 календарного дня з дати отримання товару повністю розрахуватися за товар.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов’язань перед позивачем щодо оплати за отриманий товар належним чином не виконав, оплативши позивачу лише частково вартість товару на загальну суму 79 977,16 грн.

Таким чином, у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору, у нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 240 156,25 грн. Факт заборгованості підтверджується також підписаним обома сторонами актом звіряння розрахунків від 30.04.2008 р. на загальну суму 240 156,25 грн.

05.05.2008 р. позивач надіслав відповідачу претензію № 0505 із вимогою погасити заборгованість в сумі 240 156,25 грн. Відповідач листом про розгляд претензії від 15.05.2008 р. № 15/51 фактично визнав борг за договором, однак відмовився його сплатити через відсутність коштів. Позивач повторно звертався до відповідача з претензіями від 22.05.2008 р. № 2205 та 04.06.2008 р. № 0406 з вимогою погасити заборгованість, однак листами від 27.05.2008 р. № 27/51 та 09.06.2008 р. № 9/61 відповідач відмовився перерахувати кошти у зв’язку з їх відсутністю.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також, слід зазначити, що згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, він заборгованість визнав та просить розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців. Прохання відповідача про розстрочку виконання рішення суду до задоволення не підлягає, оскільки ним не наведено обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицький нафтовий холдинг”, м. Львів, вул. Буйка, 14 (р/р 459 у ПЛФ ВАТ „Кредобанк” м. Львів, МФО 325365, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Профліга”, м. Львів, вул. Художня, 4 (р/р 260027137 в ЛФ ВАТ АБ „Укргазбанк” м. Львів, МФО 325967, ) 240 156 грн. 25 коп. заборгованості, 2 401 грн. 16 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя