ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.04.08                                                                                           Справа № 31/242

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Дубник О.П.,

Зварич О.В.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача –Працьовитий А.В.

від відповідача (скаржник) –не з’явився

розглянув апеляційну скаргу Приватного підприємства «Зубраторгпостач» вих.№09-1-08 від 03.01.2008 року

на рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2007 року, суддя Артимович В.М.

у справі № 31/242,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд», м.Львів

до відповідача Приватного підприємства «Зубраторгпостач», м.Львів

про стягнення 6485,30 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Львівської області від 18.12.2007 року по справі №31/242 позов тзОВ «Гал-Леобуд»задоволено повністю, стягнено із ПП «Зубраторгпостач»на користь ТзОВ «Гал-Леобуд»основний борг в сумі 5895,73 грн., 589,57 грн. - штрафу.

Суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідач, всупереч умов договору від 03.12.2003 року оплату за поставлений товар провів не в повному обсязі, таким чином суд керуючись ст.ст.526,629 ЦК України, вважає підставною заявлену до стягнення суму основного боргу в розмірі 5895,73 грн., а також керуючись ст.230 ГК України та п.7.1 договору від 03.12.2003 року вважає такою, що підлягає до стягнення суму штрафу в розмірі 589,57 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПП «Зубраторгпостач» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2007 року по справі №31/242, вказуючи на те, що судом не в повному обсязі з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також вказує на те, що у відповідності до п.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, проте судом не надано можливості подати зазначену заяву.

Представник скаржника (відповідача) в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, вказуючи на те, що позовна давність застосовуються судом лише за заявою сторони, зробленої до винесення рішення, проте такої заяви від відповідача не надходило.

Оскільки явка представників сторін не визнавалась обов’язковою, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

03.12.2003 року між ТзОВ «Гал-Леобуд»(в тексті договору - Постачальник) та ПП «Зубраторгпостач»(в тексті договору - Покупець) укладено договір довгострокового постачання №165, відповідно до якого сторони домовились про постачання продук тів харчування, алкогольних та безалкогольних напоїв та інших товарів народного споживання, надалі товар.

Відповідно до п.2.2 договору позивач (постачальник) зобов’язаний поставляти товар відповідачу (покупцю) партіями згідно з накладними, в яких вказується назва товару, кількість, ціна одиниці товару та загальна вартість.

Відповідно до накладних № РОЗП-17661 від 28.12.2005 року; № РОЗП-18297 від 30.12.2005 року пози вачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 8081,74 грн. Останнім проведено часткову оплату 05.12.2007 року в сумі 2186,01 грн. Заборгованість становить 5895,73 грн.

У відповідності до п. 5.2 укладеного договору відповідач оплачує позивачу загальну вартість поставленої партії товару згідно накладної в термін 10 кале ндарних днів, починаючи з дня поставки товару.

Пунктом 7.1 договору №165 від 03.12.2003 року передбачено, що за невиконання відповідачем (покупцем) умов п.5.2 договору він сплачує на користь позивача (постачальника) штраф у розмірі 10% від загальної суми заборгованості.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відпо відно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зо бов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України із врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.230 Господарського кодексу штрафними санкціями - визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочений строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим кодексом. Скорочений строк позовної давності в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

За змістом п. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами укладеного між сторонами договору передбачено відповідальність відповідача за невиконання п. 5.2 договору від 03.12.2003 року у вигляді штрафу в розмірі 10 % від загальної суми заборгованості.

Слід зазначити, що судом правомірно взято до уваги те, що позивачем пропущений строк позовної давності, проте відповідач згідно вимог ст. 267 Цивільного кодексу України заяву про застосування позовної давності до суду не подав.

З огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2007 року по справі №31/242 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Зубраторгпостач»без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Дубник О.П.

Зварич О.В.