КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2008                                                                                           № 14/106

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Помазна С.І. (довіреність № 2/2 від 19.03.2008 р.)

від відповідача -не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЮТбуд"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.05.2008

у справі № 14/106

за позовом                               Дочірнього підприємства "Ковекс" Акціонерного товариства закритого типу "Сентябрь"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЮТбуд"

про                                                  стягнення 52410,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство “Ковекс” Акціонерного товариства закритого типу “Сентябрь” звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЮТбуд” про стягнення з відповідача 50000,00 грн. боргу, 2098,39 грн. інфляційних втрат, 312,33 грн. 3 % річних.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 50000,00 грн. боргу, 5702,03 грн. інфляційних втрат, 542,47 грн. 3 % річних.

Отже, судом першої інстанції розглядались позовні вимоги з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.05.2008 р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача 50000,00 грн. зворотної фінансової допомоги, 540,98 грн. – 3 % річних, 5702,03 грн. – інфляційних втрат, 562,43 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині в позові відмовлено.

Часткова відмова в задоволенні позовних вимог мотивована тим, що позивачем при розрахунку суми 3 % річних, які підлягають стягненню, допущена арифметична помилка.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ВЮТбуд”, не погоджуючись з прийнятим рішенням, подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення необґрунтовано відхилено клопотання відповідача про направлення матеріалів справи до слідчих органів для перевірки їх на предмет вчинення злочину.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, але його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не враховують суттєвих обставин справи, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 20.07.2007 р. між сторонами по справі було укладено договір № 20/07-07 про надання зворотної фінансової допомоги (далі - Договір), за умовами якого Кредитор (позивач) зобов’язується надати Фірмі (відповідачу) зворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов’язується повернути у визначений цим договором термін (п. 1.1 Договору).

Сума зворотної фінансової допомоги становить за цим договором 70000,00 грн. (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору кредитор зобов’язаний надати зворотну фінансову допомогу протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору.

На виконання умов договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача 50000,00 грн. згідно платіжного доручення № 124 від 23.07.2007 р. та 20000,00 грн. згідно платіжного доручення № 129 від 30.07.2007 р. (копії платіжних доручень містяться в матеріалах справи).

Згідно п. 4.1 Договору термін надання фінансової допомоги Фірмі визначається з моменту перерахування коштів і діє до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому разі не пізніше 31.12.2007 р.

Після закінчення терміну, зазначеного в п. 4.1 цього договору, Фірма зобов’язується до 15.01.2008 р. повернути суму зворотної фінансової допомоги.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідач частково розрахувався з позивачем (в справі наявна виписка з рахунку позивача, яка свідчать про сплату відповідачем боргу в сумі 20000,00 грн.).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що розмір основного боргу відповідача складає 50000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В матеріалах справи відсутні докази повної оплати суми боргу згідно Договору, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність задоволення судом першої інстанції вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 50000,00 грн.

Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 5702,03 грн. інфляційних втрат за період з 16.01.2008 р. по 30.04.2008 р. та 542,47 грн. 3 % річних за період з 16.01.2008 р. по 26.05.2008 р., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Розмір 3 % річних розраховується за наступною формулою: розмір заборгованості х 3% : 365 х кількість днів прострочки = 3 % річних.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3 % річних, зроблений судом першої інстанції, погоджується з ним та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 540,98 грн. 3 % річних.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повного задоволення вимоги позивача щодо стягнення інфляційних витрат в розмірі 5702,03 грн.

Що стосується клопотання відповідача про направлення матеріалів справи до слідчих органів, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, відповідач, вважаючи договір від 20.07.2007 р. № 20/07-07 про надання зворотної фінансової допомоги фіктивним, мав право звернутися з відповідним позовом до господарського суду, а не з клопотанням про направлення матеріалів справи до слідчих органів.

Крім того, відповідач, вважаючи за необхідне, може самостійно звернутись з заявою до слідчих органів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в порушення зазначеної норми належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЮТбуд” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.05.2008 р. у справі № 14/106 залишити без змін.

Матеріали справи № 14/106 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді