СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
У Х В А Л А

12.06.08
Справа № 16/388.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши
матеріали справи

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Закритого акціонерного
товариства “Криворізьке” м. Брянка Луганської області

про стягнення 44700грн. 00 коп.

Орган виконання судових рішень
-Відділ державної виконавчої служби Брянківського міського управління
юстиції  Луганської області,

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Маценко О.В.

За участю представників сторін:

Позивач
ОСОБА_1., паспорт серії НОМЕР_1, виданий 03.08.99. Брянківським МВ УМВС
України,

від
позивача - ОСОБА_2., довіреність від 11.06.08. НОМЕР_1;

від відповідача -Жидков Л.В.,
дов. від 26.12.05. №1396,

Кучеров І.А.,
дов. від 20.01.06. №21,

Від органу виконання рішень -Кондратов
М.О., в.о. начальнику відділу ДВС Брянківського міського управління
юстиції  Луганської області, наказ від
19.03.07. №144,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Луганської області по даній справі від 13.10.06. позов задоволено частково і
стягнуто з відповідача на користь позивача
борг у сумі 41000грн., витрати на державне мито у сумі 441грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 72грн.

Постановою Луганського
апеляційного   господарського суду  від 23.11.06. у справі рішення господарського
суду Луганської області від 13.10.2006 по справі змінено і з Закритого
акціонерного товариства „Криворізьке” на користь Суб”єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, стягнуто борг у сумі 38000 грн. 00 коп., витрати на
державне мито в сумі 380 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 103 грн. 00 коп.; в решті рішення
господарського суду Луганської області від 13.10.2006 по справі залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду України від  06.02.07. постанову Луганського апеляційного
господарського суду від 23.11.2006 у справі залишено без змін.

На виконання постанови Луганського
апеляційного господарського суду виданий відповідний наказ від 30.11.06.

Позивач звернувся зі скаргою по
виконанню наказу господарського суду від 30.11.06. № 16/388 та просить:

-          визнати дії державної виконавчої
служби із зупинення виконавчого провадження, без встановлення для боржника
строку добровільного виконання забов'язань по виконанню рішення господарського
суду у справі такими, що порушують право власності позивача.

-          Визнати бездіяльність Брянківської
Державної виконавчої служби із виконання судового рішення у справі упродовж
двох років такою, що порушує параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а також ст.1 протоколу №1.

Уточненням до скарги від
11.06.08. заявник вказує, що даною скаргою він оскаржує бездіяльність органу
виконання рішення, і бездіяльність просить визнати такою, що суперечить
ст.6  Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, прийнятої в Римі 4 листопада   1950
року, та ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних свобод»N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від
17.07.97 } та ст.1 Першого протоколу від 20.03.1952. до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод. Також заявник просить суд зобов'язати
орган виконання рішення виконати рішення суду по справі.

Відповідач відзивом від 11.06.08.
№546 проти скарги позивача заперечує і вказує, що дії органу виконання рішення
відповідають вимогам Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відповідно
до якого підприємство відповідача знаходиться в реєстрі і приймає участь у
процедурі погашення заборгованості з терміном дії до 01.01.09.

Представник органу виконання рішення
надав суду відзив від 29.05.08. №10789, яким заперечив доводи позивача
(стягувача) з тих же підстав, що і відповідач, а також вказав, що виконавець
зобов'язаний зупинити виконавче провадження по виконанню наказу суду по даній
справі згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження»- п.15 ст.34
-у зв'язку з тим, що підприємство відповідача (боржника) знаходиться в реєстрі
підприємств паливно-енергетичного комплексу, які приймають участь у процедурі
погашення заборгованості за Законом України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Враховуючи вищевикладене, повно,
всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін і органу
виконання рішення, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті
спору по скарзі, їх  належність,
допустимість, достовірність кожного
окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного
Закону держави -Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно
зі ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»на строк участі
підприємства паливно-енергетичного
комплексу у   процедурі   погашення
заборгованості   підлягають  зупиненню виконавчі провадження та заходи
примусового виконання рішень  щодо
цього   підприємства,   що
підлягають   виконанню   в
порядку, встановленому Законом
України   "Про   виконавче провадження".

Згідно ст.34 Закону України «Про
виконавче провадження»виконавче провадження
підлягає  обов'язковому  зупиненню
у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу  до Реєстру підприємств паливно-енергетичного  комплексу,  які
беруть участь  у  процедурі погашення заборгованості відповідно
до Закону України  "Про   заходи,
спрямовані   на   забезпечення   сталого функціонування підприємств     паливно-енергетичного    комплексу".

Матеріалами справи підтверджено
належним чином факт того, що підприємство відповідача приймає участь у
процедурі погашення заборгованості за Законом України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Також
в ході розгляду скарги судом встановлено, що виконавче провадження (оригінали
документів виконавчого провадження оглянуто у судовому засіданні) зупинено у
відповідності до вимог п.15 ст.34  Закону
України «Про виконавче провадження».

За
таких підстав суд дійшов висновку, що підстави для визнання дій виконавчої
служби бездіяльністю і такою, що не відповідає вимогам закону, відсутні. Орган
виконання рішення діяв на підставі Конституції України, Закону України «Про
виконавче провадження»та Закону України
"Про   заходи,   спрямовані
на   забезпечення   сталого функціонування підприємств     паливно-енергетичного    комплексу" та в межах своїх
повноважень у відповідності з законом і посадовими інструкціями.

Доводи
представника позивача щодо невідповідності дій органу виконання рішення вимогам
ст.6  Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, прийнятої в Римі 4 листопада   1950
року, та ст.1 Першого протоколу від 20.03.1952. до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод спростовуються саме нормами даних законів,
оскільки позивач не був позбавлений права на справедливий і публічний  розгляд
справи позивача упродовж розумного строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим  законом,  який
вирішить  спір  щодо
його  прав  та обов'язків
цивільного  характеру, а також
позивач не був позбавлений свого майна на стадії виконання рішення ні на умовах
закону, ні за загальними принципами міжнародного права (ст.1 Першого протоколу
від 20.03.1952.).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.22,33,43,86,121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу
позивача Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про визнання дій
виконавчої служби бездіяльністю такою, що суперечить вимогам закону, залишити
без задоволення.

Суддя
Р.М.Шеліхіна