ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 липня 2008 р.

№ 2/664-24/242

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Панової І.Ю.

суддів:

Заріцької А.О.

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу

ЗАТ "Львівський промислово-фінансовий комплекс"

на ухвалу

господарського суду Львівської області від 13.02.2003р.

у справі

№ 2/664-24/242

господарського суду

Львівської області

за заявою

СП "Галев ЛТД"

до

ВАТ "Львівське заводоуправління будівельних матеріалів "

про

банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

ЗАТ "Львівський промислово-фінансовий комплекс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Львівської області від 13.02.2003 з пропуском встановленого процесуального строку для подачі касаційної скарги.

В касаційній скарзі міститься клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання.

Клопотання мотивовано тим, що ЗАТ "Львівський промислово-фінансовий комплекс" не повідомлялось про розгляд справи про банкрутство , та участі в судовому засіданні не приймало.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Враховуючи, що Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

У даному випадку касаційна скарга подана через значний, понад річний, строк, встановлений для подання скарги, відновлення якого може негативно вплинути на господарські відносини.

Колегія суддів відмічає, що згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявником скарги не надано переконливих доказів щодо неможливості подання скарги з дня винесення оскаржуваної ухвали від 13.02.2003.

Отже, із змісту клопотання не вбачається існування жодних перешкод, які б позбавляли скаржника можливості подати своєчасно належно оформлену касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.

Натомість саме по собі виникнення необхідності в оскаржені судового рішення не може тягнути автоматичне відновлення строку на подання касаційної скарги, встановленого для всіх учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є: забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Згідно ч. 2 ст. 22 ГПК України сторона у справі має право оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому Кодексом порядку та зобов’язана добросовісно користуватися належним їй процесуальним правом (ч. 3 ст. 22 ГПК України).

Колегія суддів, не визнавши наведенні в клопотанні причини пропуску встановленого законом процесуального строку для подачі касаційної скарги поважними, відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про відновлення цього строку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 53, 86, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити ЗАТ "Львівський промислово-фінансовий комплекс" в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 13.02.2003 у справі № 2/664-24/242.

Касаційну скаргу ЗАТ "Львівський промислово-фінансовий комплекс" повернути заявнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді                                                                        А.О. Заріцька

М.І. Хандурін