Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Бондаренка В.П., судді Лакізи В.В., судді
Камишевої Л.М.

при
секретарі Ткаченко Н.І.

за
участю представників сторін:

позивача
-ОСОБА_4, за
довіреністю від 02.07.2008 року

відповідача -не з»явився;

третьої
особи -ОСОБА_3., за
довіреністю від 17.06.2008 року,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу  третьої особи  (вх.№ 1028С/1-6) на рішення
господарського суду Харківської області від 31 березня 2008 року по справі №
16/178-08

за
позовом ОСОБА_1, м.
Суми

до Відкритого акціонерного товариства
«Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», м.
Суми ,

третя
особа -ОСОБА_2

про
визнання рішення правління недійсним, -

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 31 березня 2008 року  по
справі № 16/178-08 (суддя Моїсеєнко В.М.)
позов ОСОБА_1. до  Відкритого
акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування «Насосенергомаш», третя особа -ОСОБА_2,  задоволено та визнано рішення правління ВАТ
«Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»у
частині продажу частки у статутному фонді недійсним і зобов'язано відповідача
вчинити необхідні дії по поверненню долі у статутному фонді ТОВ «Автостоянка»у
власність ВАТ  «Сумський завод насосного
та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш».

Третя особа  з рішенням суду не погодилась , подала
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням  норм
матеріального та процесуального права.

Позивач
відзив на апеляційну скаргу не надав. У судовому засіданні представник
позивача заперечував проти апеляційної скарги,
вважаючи її  необґрунтованою, та
просив  рішення суду першої
інстанції  залишити без змін, як
таке,  що прийняте при правильному
застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не
надав, у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи, що
відповідач  належним чином повідомлений
про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення
поштового відправлення, судова колегія вважає можливим розглядати апеляційну
скаргу без участі відповідача  за
наявними матеріалами справи, як це передбачено ст.. 75 Господарського кодексу
України.

Перевіривши
повноту встановлення судом обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального кодексу України, вислухавши представника позивача
та представника третьої особи, колегія суддів встановила наступне.

Позивач
звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання  рішення правління ВАТ «Сумський завод
насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»у частині продажу
частки у статутному фонді недійсним і зобов*язанням відповідача вчинити
необхідні дії по поверненню долі у статутному фонді ТОВ «Автостоянка»у
власність ВАТ  «Сумський завод насосного
та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». В обґрунтування позову
зазначає, що були порушені його права, як акціонера, оскільки правління ВАТ
«Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», не
виконавши рішення загальних зборів, фактично
позбавило його та й усіх акціонерів права на управління товариством;
гроші з реалізації частки у статутному фонді - ТОВ «Автостоянка», отримані у значно
меншому розмірі, ніж ті які можливо було отримати у разі проведення тендеру;
такі дії відповідача спричиняють занепад підприємства та позбавляють позивача
його власності.

Відповідно до матеріалів справи  06 березня 2001 року предметом розгляду  загальних зборів акціонерів відкритого
акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування «Насосенергомаш»було
питання стосовно ліквідації дочірнього підприємства «Автостоянка».
Загальними зборами акціонерів відкритого акціонерного товариства «Сумський
завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»прийнято
рішення  не ліквідовувати ДП
«Автостоянка»; перетворити ДП «Автостоянка»в товариство з обмеженою відповідальністю
«Автостоянка»; створити Статутний фонд ТОВ «Автостоянка»частково за рахунок
внесення до Статутного фонду ТОВ майна ВАТ, що орендується ДП «Автостоянка»за
залишковою вартістю; після перетворення продати долю Товариства в ТОВ
«Автостоянка»на тендерній основі.

22
червня 2001 року Правлінням ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування «Насосенергомаш» прийнято рішення про продаж  частки Статутного фонду ТОВ «Автостоянка», що
належить ВАТ «Сумський завод «Насосенергомаш», акціонеру ОСОБА_2 шляхом  укладення договору купівлі-продажу,  без проведення  тендеру.

Ціна
продажу, яка зазначена в договорі купівлі-продажу,  визначена на рівні балансової, тобто є такою,
яка не передбачає при укладенні правочину отримання будь- якого прибутку.

Відповідно до ст.. 113 ЦК України  господарським товариством є юридична особа,
статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами відповідно
до Закону України «Про господарські товариства»є підприємства, установи,
організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом
об»єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Учасники товариства відповідно ст.. 10
названого Закону мають право брати участь в управлінні  справами товариства в порядку, визначеному в
установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим законом; брати
участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди);
право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з
учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати
дивідендів;вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію
про діяльність товариства; здійснити відчудження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві, в порядку , встановленому цим законом. Учасники можуть мати  також інші права, передбачені законодавством
і установчими документами товариства.

Метою створення товариства є здійснення
господарської діяльності та отримання прибутку. Відкрите акціонерне товариство
є прибутковим підприємством. Статтею 15 Закону України "Про господарські
товариства" передбачено, що чистий прибуток, одержаний після розрахунків
передбачених чинним законодавством, залишається у повному розпорядженні
товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його
використання, в т.ч. і шляхом виплати дивідендів акціонерам.

Правління
ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" своїм рішенням та укладанням договору купівлі
продажу корпоративних прав без проведення тендеру не тільки не виконало рішення
зборів ВАТ"Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш",  а своїми
діями призвело до неотримання підприємством та його акціонерами прибутку.
Недоотриманням ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш" прибутку в зв'язку зі зміною способу
продажу корпоративних прав та неможливість його розподілу між акціонерами було
порушено права акціонерів, передбачені ст.10 частиною "б" Закону
України "Про господарські товариства" та статутом ВАТ "Сумський
завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш".

Згідно ст.47 Закону України
"Про господарські товариства"
правління, як виконавчий орган, повинно організовувати виконання
рішень загальних зборів акціонерів.

Відповідно до п.8.4.1 Статуту ВАТ
"Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" виконавчим органом Товариства , що здійснює
керівництво його поточною діяльністю, є Правління Товариства в особі Голови
правління Товариства. Правління підзвітне Загальним зборам і Спостережній раді
та організовує виконання їх рішень.

Таким чином, суд першої інстанції правильно
дійшов до висновку про те, що Правління
ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" прийняло рішення, яке не було спрямоване на
виконання рішення загальних зборів акціонерів, а  прямо суперечило рішенню загальних зборів про
продаж корпоративних прав ТОВ «Автостоянка»на тендерних засадах, тим самим були
порушені вимоги  Закону України "Про
господарські товариства" та положення, визначені  Статутом ВАТ "Сумський завод насосного
та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш".

Позивач є акціонером ВАТ "Сумський завод
насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", що
підтверджується випискою із  реєстру
власників іменних цінних паперів. Як акціонер він  має право на отримання прибутку від
реалізації корпоративних прав (складової частини загального прибутку), які
належали на праві власності ВАТ і продаж яких було правлінням зроблено з
порушенням порядку, встановленого загальними зборами акціонерів.

Статтею
1 Господарського процесуального кодексу України
передбачено право  осіб на
звернення до суду за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом
інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом ГПК заходів, спрямованих
на запобігання правопорушень.

Відповідно
до рішення  Конституційного Суду України
від 25 грудня 1997 року  частина перша
ст.55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного
звернутися до суду , якщо його права чи свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші
обмеження прав та свобод.

Відповідно
до ст.386 ЦК власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого
права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону
вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою вчинення певних
дій для запобігання такого порушення.

Одним
із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення
становища, яке існувало до порушення, що передбачено частиною 2 статті 16 ЦК
України.

Правочин,
у відповідністю  зі ст.202 ЦК України, є
дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Такою
дією стосовно заявлених корпоративних прав
було прийняття  22 червня 2001
року Правлінням ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш" рішення про продаж частки у
статутному фонді ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш" -ТОВ «Автостоянка».

Як
уже зазначалось, прийняття правлінням ВАТ "Сумський завод насосного та
енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"  рішення про відчуження частки у статутному
фонді громадянину  ОСОБА_2 суперечило
прийнятому рішенню загальних зборів і було спрямоване на відчуження майна, яке
належало підприємству, не шляхом продажу ТОВ «Автостоянка»на тендерній основі,
а конкретній особі, тобто іншим шляхом, ніж це передбачалось рішенням загальних
зборів. Акціонер ОСОБА_2 отримав прибуток від придбання по договору
купівлі-продажу частки майна у Статутному фонді ВАТ "Сумський завод
насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" за
заниженою вартістю, чим були позбавлені можливості отримання прибутку від
продажу ТОВ «Автостоянка»на тендерних засадах інші акціонери, в тому числі і
позивач.

Таким
чином, судова колегія вважає, що  судом
першої інстанції правильно  задоволені
позовні  вимоги про визнання недійсним з
моменту прийняття рішення правління ВАТ "Сумський завод насосного та
енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"  у частині продажу частки у статутному фонді акціонеру
ОСОБА_2 шляхом укладення договору купівлі-продажу (пункт 2 порядку
денного),  що оформлено протоколом від
22.06.2001 року.

Крім
того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо
необхідності зобов'язання ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш"
вчинити усі необхідні дії по поверненню долі у статутному фонді ТОВ
"Автостоянка" у власність ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш", виходячи  з наступного.

При
розгляді справи судом встановлено,  що
правління ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш"  не мало
повноважень на виконання рішення загальних зборів іншим шляхом ніж це зазначено
в протоколі зборів акціонерів ВАТ "Сумський завод насосного та
енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", тобто не мало
необхідного обсягу цивільної дієздатності. Саме зазначена обставина стала
підставою для визнання рішення правління недійсним, підтверджує наявність
встановленого судом порушеного права позивача,
відповідає способу захисту порушеного права, який  передбачено чинним законодавством та  визначає шлях здійснення (реалізації) способу
захисту порушеного права, є вимогою про застосування наслідків в зв'язку з
визнанням правочину недійсним. Вимога про зобов'язання ВАТ "Сумський завод
насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"  вчинити усі необхідні дії по поверненню долі
у статутному фонді ТОВ "Автостоянка" у власність ВАТ "Сумський
завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш"  є
похідною  вимогою від  вимоги про визнання недійсним рішення
правління ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" і не може існувати без першої.  Метою звернення до суду з позовом про
визнання правочину недійсним є застосування наслідків його недійсності, тобто
реституція. Законодавчо передбачена можливість звернення з таким позовом не
лише сторін недійсного правочину, а також інших зацікавлених осіб, якою і є
позивач.

Вимога,
зазначена в апеляційній скарзі третьої особи
щодо відсутності конкретизації  в
прийнятому рішенні судом першої інстанції
дії по поверненню частки майна, яку необхідно виконати по поверненню
майна  ВАТ "Сумський завод насосного
та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", а саме -ТОВ
«Автостоянка», не може бути задоволена у зв»язку з тим, що така конкретизація
буде суперечити вимогам ч. 4 ст. 84 ГПК України, відповідно до якої  резолютивна частина рішення  має містити висновок про задоволення позову
або про відмову в позові. Висновок не може залежати від настання або ненастання
якихось обставин (умовне рішення).

В
апеляційній скарзі третя особа посилається на порушення судом першої інстанції
процесуального законодавства, у зв»язку з тим, що справа була розглянута без
його участі, про час та місце судового розгляду він не був повідомлений.

Як
свідчать матеріали справи  місцем
проживання третьої особи в позовній заяві зазначена адреса, яка аналогічна
адресі, вказаній в договорі купівлі-продажу (поступки) частки участі в ТОВ
«Автостоянка»від 02.08.2001 року, укладеного між ВАТ "Сумський завод
насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" в особі
президента ВАТ ОСОБА_5. та ОСОБА_2.

В
апеляційній скарзі третя особа не обґрунтовує і не доводить  доказу, який
би підтверджував той факт, що позивач знав про зміну його адреси  та ввів суд в оману, зазначивши в позовній
заяві іншу адресу,  тим самим позбавив
його участі в судовому розгляді. Статтею
54 ГПК України передбачена необхідність зазначення в позовній заяві
місця проживання фізичної особи, що і було зроблено позивачем. Крім того,
господарський процесуальний кодекс
України не покладає на господарський суд обов'язок з'ясування фактичного
місця проживання особи та його відповідність зазначеному в позовній заяві.

Надана
третьою особою  ксерокопія конверту зі
штемпелем відправки, датованого 03.04.2008 р., на якому зазначені адреси
відправника ОСОБА_1. (АДРЕСА_1) та одержувача ОСОБА_2 (АДРЕСА_2),  не може бути належним доказом на
підтвердження обізнаності позивача саме
такої адреси третьої особи  на час
звернення його з позовом до суду, оскільки дата відправлення співпадає з датою
ознайомлення ОСОБА_2 з матеріалами справи, тобто 03.04.2008 року; відсутній
документ, підтверджуючий факт відправлення цієї кореспонденції саме ОСОБА_1.;
суду не наданий оригінал конверту для ідентифікації його з наданою копією;
копія поштової кореспонденції належним чином не завірена.

На підставі викладеного, судова колегія
вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції у зв»язку з
порушенням норм процесуального права, відсутні .

Крім
того, третьою особою подано заяву про застосування позовної давності до
позовних вимог стосовно продажу частки у статутному фонді ТОВ «Автостоянка».

Відповідно до ст.. 76 ЦК України
перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов,
що виникає з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
свого права.

Право на позов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як зазначив позивач,  про порушення своїх прав  він дізнався у лютому-березні   2008 року з листа-відповіді ВАТ
"Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш", а також з публікації в пресі, а саме із  газети «Панорама».

Зазначена обставина підтверджується  листом
представника ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш"
за № 26/11-68 від 04.03.2008 року, який містить інформацію про продаж
частки Статутного фонду -ТОВ «Автостоянка», що належить ВАТ "Сумський
завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" , а
також ксерокопією рубрики в газеті «Панорама»від 20.03.2008 року.

Посилання
представника третьої особи на те, що позивач міг дізнатися про відчудження
корпоративних прав значно раніше на загальних зборах акціонерів  спростовується протоколами загальних зборів
акціонерів ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" від 02.04.2002 року та від 22.04.2003 року, в яких
зазначено про наявність прибутку від господарської діяльності підприємства і не
зазначено про отримання прибутку в результаті продажу корпоративних прав, а
саме від продажу ТОВ «Автостоянка».

За
таких обставин, судова колегія вважає, що строк для захисту права шляхом
звернення з позовом до суду у позивача виник в березні 2008 року.

На
підставі викладеного судова колегія дійшла висновку, що господарський суд
Сумської  області дав належну юридичну
оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та
процесуального права.

Підстави
для скасування рішення господарського суду Сумської області від 31 березня 2008
року по справі № 16/178-08 відсутні; апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.

Керуючись
статтями 99, 101, 102,  п. 1 ст. 103, 105
Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія

постановила:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду  Сумської області від
31 березня  2008 року  по справі № 16/178-08  залишити без змін.

Головуючий
суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Лакіза В.В.

Суддя                                                                   Камишева
Л.М.

Постанову підписано 4
липня 2008 року