ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№
43/313

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                       Ткаченко
Н.Г.

Суддів  -
Заріцької А.О.

Панової І.Ю.

За
участю : представника  ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва -Мишковець О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва

на  ухвалу
господарського суду м. Києва  від
08.08.2007 р. по справі            №
43/313 за заявою ВАТ "ЕНЕРГІЯ"
до ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД"
про банкрутство, -

В
С Т А Н О В И В:

Ухвалою
господарського суду  м. Києва від
18.06.2007 р. за заявою ВАТ "ЕНЕРГІЯ"    порушено провадження у справі № 43/313 про
банкрутство ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД", відповідно до ст.52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою
господарського суду м. Києва від 27.06.2007 р.
по справі  № 43/313 було визнано
боржника -  ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД"
банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою
господарського суду м. Києва від 08 серпня 2007 р. /суддя М.В.Пасько/   затверджено
звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, боржника - ТОВ
"МАЛ-ЮКО ЛТД" ліквідовано,
провадження по справі № 43/313
припинено.

В
касаційній скарзі ДПІ у Голосіївському районі м. Києва просить скасувати ухвалу
господарського суду м. Києва  від
08.08.2007 р.,  посилаючись на те, що
вона постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення по
справі, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції на
стадію ліквідаційної процедури.

Заслухавши
доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва,  перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що касаційна скарга
підлягає  частковому  задоволенню з наступних підстав.

Ліквідатор боржника арбітражний
керуючий ОСОБА_1 27 липня 2007 р. подав до суду першої інстанції ліквідаційний
звіт та ліквідаційний баланс банкрута, який свідчить про незадоволення грошових
вимог  ініціюючого кредитора  у справі за відсутністю  будь-якого рухомого та нерухомого майна,
грошових коштів, матеріальних та нематеріальних активів  у банкрута, у ліквідаційному балансу боржника
відображені лише пасиви боржника.

Затверджуючи
звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та припиняючи провадження по справі,
господарський суд першої  інстанції
виходив з того, що у боржника -  ТОВ
"МАЛ-ЮКО ЛТД" відсутні будь-які активи, за рахунок яких можна було б
задовольнити вимоги ініціюючого кредитора,
в ході ліквідаційної процедури ліквідатором не вдалось встановити інших
кредиторів боржника та місцезнаходження керівних органів боржника,  відсутні докази здійснення
фінансово-господарської діяльності, матеріали справи свідчать про те, що дії
ліквідатора  відповідають вимогам чинного
законодавства,  ліквідатором  приймались активні  заходи з пошуку  майна, яке належить банкруту.

Але з такими висновками суду погодитись
не  можна.

Згідно
ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства  рішення суду
є законним тоді,  коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Оскаржувана  ухвала суду першої інстанції зазначеним вище
вимогам не відповідає.

Згідно
зі ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Затверджуючи
звіт ліквідатора боржника, ліквідаційний баланс
та припиняючи провадження по справі, судом першої інстанції не було
належним чином  досліджено звіт
ліквідатора, ліквідаційний баланс
боржника, не було з'ясовано чи вчинив ліквідатор боржника всі необхідні
заходи  по пошуку  майна, яке належить банкруту, що підлягає
включенню до ліквідаційної маси та чи повідомив належним чином ліквідатор
боржника всіх відомих йому кредиторів про
визнання ТОВ " МАЛ-ЮКО ЛТД " банкрутом.

Відповідно до ст. 25  Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня
свого призначення  здійснює  інвентаризацію та оцінку майна банкрута,
вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута,
подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника, тощо.

Відповідно до ст. 40
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" підставою для припинення провадження у справі є
затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.32 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення
вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про
ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Отже, господарський суд
м. Києва, в порушення  вимог закону,  постановив оскаржувану ухвалу без всебічного,
повного і об'єктивного розгляду  всіх
обставин  та доказів, які мають суттєве
значення для правильного вирішення справи.

Як
було зазначено вище, провадження по справі про банкрутство ТОВ "МАЛ-ЮКО
ЛТД"   було порушено на підставі
ст.52     Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно
до ч.1 ст.52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник
або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням,
або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової
служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів
бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про
відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру
його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Як
вбачається із матеріалів справи,
ініціюючий кредитор -ВАТ "ЕНЕРГІЯ"   не надав суду доказів безспірності
вимог,   а саме : кредитор не надав суду
належних доказів, які свідчать про
припинення ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД"
підприємницької діяльності, доказів неможливості встановити
місцезнаходження  керівних органів
боржника, довідки реєструючого органу
про відсутність  боржника за його
місцезнаходженням, документів органу зв'язку про неможливість вручення
кореспонденції боржнику, за його юридичною чи поштовою (фактичною) адресою.

Відповідно
до ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців”, який набрав чинності
з 01.07.2004 р., в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про
відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про
зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно
до вимог ч. ч. 1,3 ст.18 зазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають
внесенню  до Єдиного державного реєстру ,
не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою
особою.

Даний
Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Виходячи
з вимог ч.2, ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до
законодавства  повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В
порушення вищезазначених вимог Закону, господарським судом                   м. Києва, не з'ясовано   факт наявності чи відсутності  в Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД"    за її місцезнаходженням, відповідно до
вимог Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців".

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що справа
про банкрутство ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД" за
ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або  визнання його банкрутом”, як
відсутнього боржника, порушена безпідставно і у господарського суду
не було  правових підстав  для визнання
боржника банкрутом за спрощеною процедурою, в порядку  ст. 52 даного
Закону , а також підстав для закінчення ухвалою від 21.12.2006 р.
спрощеної процедури банкрутства боржника, яка порушена безпідставно і
припинення провадження у справі та ліквідації юридичної особи - ТОВ "МАЛ-ЮКО ЛТД" на підставі п.6 ст. 40 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або  визнання
його банкрутом”.

За
таких обставин, ухвалу  господарського
суду м. Києва від       08.08.2007 р. по
справі   № 43/313 не можна визнати як
таку, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону і вона
підлягає скасуванню, а провадження по справі - припиненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.52
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”,   ст. ст. 1115,
1117 - 1119, 11111 - 11113    ГПК
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва  задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду м. Києва  від 08.08.2007 р. по справі            № 43/313 скасувати.

Провадження
по справі № 43/313 припинити.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді  -
Заріцька А.О.

Панова
І.Ю.