Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" жовтня 2008 р. Справа № 11/80-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

в судовому засіданні від 16.10.2008р.

від позивача не з'явився

від 1-го відповідача Сьомко О.В. - дов. б/н від 18.08.2008р., Соболевський І.К. - дов. б/нвід 18.08.2008р.

від 2-го відповідача Музика О.О. - фізична особа-підприємець

від третьої особи Фльорко О.П. - голова сільської ради

прокурор Сивець А.М. - посв. №86, дійсне до 04.12.2011р.

прийняли участь: Максимчук С.І. - предст. КП "Житомирводпроект", дор. №У-6/459 від 15.10.2008р., Мозговенко О.В. - предст. ЖОВУ меліорації і водного господарства, дов. №01-1080 від 14.10.2008р., Куц Г.П. - предст. ЖОВУ меліорації і водного господарства, дов. №01-1081 від 14.10.2008р.

в судовому засіданні від 30.10.2008р.

від позивача не з'явився

від 1-го відповідача Сьомко О.В. - дов. б/н від 18.08.2008р., Соболевський І.К. - дов. б/н від 18.08.2008р.

Соболевський У.К. - дов. б/н від 18.08.2008р.

від 2-го відповідача не з'явився

від третьої особи не з'явився

прокурор Чирко Н.В.

прийняли участь: Куц Г.П. - предст. ЖОВУ меліорації і водного господарства, дов. №01-1081 від 14.10.2008р.

Розглянувши справу за позовом Прокурора Коростишівського району в інтересах держави в особі Коростишівської районної державної адміністрації (м. Коростишів)

до Радомишльського міжрайонного управління водного господарства (м. Радомишль)

та Приватного підприємця Музики Олександра Олександровича (м. Коростишів)

Третя особа Торчинська сільська рада Коростишівського району.

про визнання недійсним договору від 15.03.2007р.

У відповідності до п.4 ст.69 ГПК України справу вирішено у більш тривалий термін ніж передбачено п.1 ст.69 ГПК України.

В судовому засіданні від 16.10.2008р. була оголошена перерва до 30.10.2008р. з викликом сторіню.

Прокурором Коростишівського району в інтересах Коростишівської державної адміністрації подано позов до позивачів про визнання недійсним договору про спільну діяльність від 15.03.2007р.,укладеного між відповідачами.

В судовому засіданні прокурором позовні вимоги були підтримані в повному обсязі з підстав, заявлених в позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив.

Представником першого відповідача позовні вимоги заперечені, надано письмовий відзив.

Другий відповідач позовні вимоги заперечив, письмового відзиву не надав.

Ухвалою господарського осуду від 11.09.2008р. до участі у справі було залучено у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Торчинську сільську раду Коростишівського району (с. Торчин).

Даною ухвалою в судове засідання для дачі пояснень були викликані спеціалісти КП "Житомирводпроект" та Житомирського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства.

Третьою особою на стороні позивача були надані письмові пояснення по суті спору, згідно яких позовні вимоги були підтримані.

Крім того, письмові пояснення були надані представниками Житомирського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства.

Дослідивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора та спеціалістів, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2007р. між відповідачами було укладено Договір про спільне використання водойми для вирощування товарної риби в с.Торчин Коростишівського району.

Згідно п.1.1 Договору, у зв'язку з обмеженим фінансуванням бюджетних коштів на утримання в належному технічно справному стані греблі з гідротехнічною спорудою та з метою ефективного використання водного об'єкту в с.Торчин площею 42 га, що знаходиться за межами населеного пункту Сторони уклали цей Договір про спільну діяльність.

Відповідно п.1.2, сторони за цим Договором зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об'єднання своїх зусиль в сфері виробництва рибної продукції.

Правова позиція прокурора в заявленому позові полягає у тому, що вказаний Договір від 15.03.2007р. є таким, що суперечить інтересам держави, йде врозріз із чинним законодавством, а тому має бути визнаний недійним.

Зазначає, що сторонами при укладанні даного Договору порушено вимоги Водного Кодексу України, Земельного Кодексу України та Порядку користування землями водного фонду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996р.

Зокрема вказує, що згідно чинного законодавства право користування земельною ділянкою водного фонду, в т.ч. прибережною захисною смугою, виникає після одержання документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою, його державної реєстрації.

Відсутність такого документу, на думку прокурора, свідчить про невідповідність оспарюваного Договору вимогам законодавства.

Крім того, прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на удаваність правочину.

Вказує, що метою оспарюваного правочину є надання другому відповідачу права на використання водоймища, а укладання договору про спільне використання водойми лише приховує інший правочин.

Позивач позовні вимоги прокурора підтримав в повному обсязі. Зазначає про відсутність документів у відповідачів які б свідчили про право користування земельною ділянкою розміром 43,7 га.

Крім того, в обґрунтування позову посилається, що згідно архівної довідки став призначений для водозабезпечення водою населеного пункту, а не для вирощування товарної риби.

Перший відповідач позовні вимоги заперечив з тих підстав, що відсутність правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою не може розглядатися як відсутність у нього права землекористування взагалі.

Зазначає, що Радомишльським міжрайонним управлінням водного господарства укладено Договір на теперішній час виконані проектно-вишукувальні роботи і готується технічна документація на виготовлення державного акту.

Вказує, що начальник Радомишльського міжрайонного управління водного господарства звернувся до сільського голови Торчинської сільської ради про надання дозволу на складання технічної документації про встановлення меж землекористування землями водного фонду ставка площею 42,0 га розміщеного на землях Торчинської сільської ради, з подальшим виготовленням державних актів на право постійного користування землями водного фонду.

10.12.2007р. було отримано відповідь, якою було відмовлено в наданні дозволу на складання технічної документації по встановленню меж землекористування, так як не закінчено розгляд справи в Господарському суді Житомирської області за позовом прокурора Коростишівського району.

Однак, перший відповідач пояснює, що після оголошення в місцевій пресі конкурсу на надання в оренду земельної ділянки водного фонду на території Торчинської сільської ради Коростишівського району за межами населеного пункту в грудні місяці 2004 року відбулося засідання районної конкурсної комісії. Переможцем конкурсу став Приватний підприємець Музика О.О., який на даний час займається виготовленням відповідної проектно-технічної документації для отримання земельної ділянки водного фонду.

Таким чином, на думку першого відповідача, підстави для визнання недійним договору про спільну діяльність укладеного між відповідачами відсутні.

Згідно пояснень Куца Григорія Петровича начальника відділу водних ресурсів та Мозговенко Ольги Вікторівни начальника відділу по експлуатації меліоративних систем Житомирського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства відсутність у відповідачів правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою не може розглядатися як відсутність права землекористування взагалі.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора та спеціалістів, господарський Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання недійсним договору з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.85 Водного кодексу України, порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Відповідно ст.125 Земельного кодексу України, 1. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

2. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

3. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Торчинської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 15.11.2007р., клопотання Радомишльського міжрайонного управління водного господарства від 15.10.2007р. №299 стосовно надання дозволу на складання технічної документації по встановленню меж землекористування землями водного фонду ставка площею 42,0 га було відхилене.

Крім того, в даному клопотанні першому відповідачу було відмовлено згідно листа Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області №02-19/365 від 17.02.2006р.

Дані рішення суб'єктів владних повноважень в судовому порядку відповідачами оскаржені не були.

Відсутність у відповідачів правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою самими відповідачами не заперечувалось.

Таким чином, обставини справи свідчать про те, що укладаючи спірний Договір сторони порушили вимоги ст.125 ЗК України.

Згідно п.1.2 оспарюваного Договору, сторони за цим Договором зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об'єднання своїх зусиль в сфері виробництва рибної продукції.

Відповідно п.4.1 Договору, другий відповідач зобов'язувався забезпечувати утримання в належному стані території, а також оплачувати комплекс заходів по технічному обслуговуванню та ремонту гідроспоруди, бере на себе функції охорони об'єкта і несе відповідальність за цілісність та збереження основних засобів згідно акту закріплення даного об'єкту, дотримуватися правового режиму зон санітарної охорони водних об'єктів, порядку користування землями водного фонду, інструкцій, затверджених наказами Держкомрибгоспу України, додержуватися правил екологічної безпеки тощо.

Аналіз викладених умов Договору, пояснень Фльорко О.П., та Акту обстежень від 16.04.2008р. дає підстави стверджувати, що між сторонами фактично виникли відносини найму.

Крім того, даний факт підтверджується відсутністю приписів про ведення рибного господарства в Положенні про Радомишльське міжрайонне управління водного господарства.

За приписом п.1 ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Вищевикладене свідчить, що зовнішнє волевиявлення учасників не збігається з їх внутрішньою волею, що згідно з п.3 ст.203, п.1 ст.215 ЦК України, є підставою для визнання такого правочину недійним.

ВІдповідно до статті 58 "Склад земель водного фонду" Земельного кодексу України:

1. До земель водного фонду належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; { Пункт "а" частини першої статті 58 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3404-IV ( 3404-15 ) від 08.02.2006 }

б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; { Пункт "б" частини першої статті 58 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3404-IV ( 3404-15 ) від 08.02.2006 }

в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів.

2. Для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Статтею 59 " Право на землі водного фонду" Земельного кодексу України передбачено, що:

1. Землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

2. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

3. Державним водогосподарським організаціям за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування землі водного фонду для догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами тощо.

4. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

5. Використання земельних ділянок водного фонду для рибальства здійснюється за згодою їх власників або за погодженням із землекористувачами.

З огляду на викладене є недоречною позиція відповідача, що спірний договір було укладено з метою ефективного використання водного об'єкта в зв'язку з обмеженим фінансуванням бюджетних коштів на утримання в належному стані греблі з гідроспорудою, оскільки відсутність фінансування не може бути підставою для порушення вимог чинного законодавства та укладання Договорів, які суперечать таким вимогам.

Таким чином, не будучи ні власником, ні землекористувачем об'єкта водного фонду відповідно до чинного законодавства Радомишльське міжрайонне управління водного господарства також стягувало з відповідача Музики О.О. плату за користування водного об'єкту, що підтверджується платіжними дорученнями ( а.с. 72,73).

Отже, аналізуючи всі зібрані по справі і подані сторонами документи, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по-перше з підстав не відповідності оспарюваного Договору вимогам ст.125 ЗК України, по-друге з підстав удаваності правочину

Судові витрати покладаються на відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.203, 215 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 49, 84, 85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійним Договір про спільне використання водойми для вирощування товарної риби в с.Торчин Коростишівського району від 15.03.2007р. укладеного між Приватним підприємцем Музикою Олександром Олександровичем та Радомишльським міжрайонним управлінням водного господарства.

3. Стягнути з Радомишльського міжрайонного управління водного господарства, 12200, Житомирська область, м. Радомишль, вул.Микгород, 107, код 22062711,

в дохід державного бюджету:

- 42,50 грн. державного мита;

- 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення;

4. Стягнути з Приватного підприємця Музики Олександра Олександровича, 12500, м.Коростишів, вул. Маяковського, 33, код

в дохід державного бюджету:

- 42,50 грн. державного мита;

- 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення;

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Маріщенко Л.О.

датапідписання 06.11.08 р.

Віддрукувати :

1. в справу

2 - позивачу

3,4 - відповідачам

5 - третій особі 6,7 - прокурору