ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Шаргала В.І. (доповідач)

суддів :

Волковицької Н.О.

Мачульського Г.М.,

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідачів:

не з’явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс"

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 р.

у справі

№47/510-07(47/16-06) господарського суду Харківської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс"

до

Колективного підприємства "Будівельне управління Зміївської ДРЕС"

до

ДВС у Зміївському районі м. Харкова

про

стягнення 190 000 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Апекс" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Колективного підприємства "Будівельне управління Зміївської ДРЕС" (надалі КП "БУ Зміївської ДРЕС") та ДВС у Зміївському районі м. Харкова про стягнення з підприємства 190 000 грн. заборгованості за надані відповідно до договору юридичні послуги та зобов'язання ДВС перерахувати з депозитного рахунку на користь позивача як заставоутримувача 188 265,02 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.06.2006 року (судді: Тихий П.В., Жельне С.Ч., Хотенець П.В.) позов задоволений:

- з КП "БУ Зміївської ДРЕС" на користь ТОВ "Апекс" стягнуто 190 000 грн. боргу та відповідні судові витрати;

- зобов'язано ДВС у Зміївському районі м. Харкова грошові кошти КП "БУ Зміївської ДРЕС", стягнуті платіжною вимогою №2 від 16.01.2006 р. в сумі 188 265,02 грн., які знаходяться на її депозитному рахунку, перерахувати на користь заставоутримувача - ТОВ "Апекс".

Судове рішення мотивоване тим, що судом встановлений факт надання позивачем юридичних послуг КП "БУ Зміївської ДРЕС", за які останній не розрахувався; виплата вказаної суми за умовами договору забезпечена заставою усіх майнових прав щодо вимог і стягнення боргу з ДПІ у Зміївському районі Харківської області.

За апеляційною скаргою КП "БУ Зміївської ДРЕС" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2006 року (судді: Шутенко І.А., Бабакова Л.М., Кравець Т.В.) скасоване в позові відмовлено з огляду на те, що всупереч умовам укладеного між ТОВ "Апекс" та КП "БУ Зміївської ДРЕС" договору, позивач не пред'являв вимоги про оплату робіт, крім того, у представлених вказаними сторонами екземплярах договору пункт 4.1.1., яким передбачено умови оплати послуг, викладений в різній редакції; при цьому суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги додаткову угоду до цього договору.

Названі судові рішення переглянуті в касаційному порядку і постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2007 року скасовані, справа направлена на новий розгляд з огляду на те, що судами попередніх інстанцій не вповні досліджені обставини справи стосовно умов договору, що регулюють порядок та розмір розрахунків. Суд касаційної інстанції також відзначив, що в наявних у справі двох примірниках договору від 01.10.2002 р. (т. 1 а. с. 9-13 та а. с. 27-35) є суттєві розбіжності в редакції п. 4.1.1 договору (розмір винагороди за надання консультаційних послуг); рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2005 р. у справі № 35/666-05 (т. 1 а. с. 48-50) з КП „БУ Зміївської ДРЕС" на користь ТОВ "Апекс" стягнуті суми заборгованості та пені за послуги надані за договором від 01.10.2002 р.; з пояснень директора ТОВ "Апекс" від 08.04.2006 р. (т. 1 а. с. 141) вбачається, що відповідач повністю погасив свою заборгованість по розрахунках за названим договором.

При новому розгляді господарського суду Харківської області від 03.12.2007 року (суддя Светлічний Ю.В., Лаврова Л.С., Яризько В.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року (судді: Могилєвкін Ю.О., Пушай В.І., Плужник О.В.), в позові відмовлено з тих підстав, що позивачем не доведено порушення КП "БУ Зміївської ДРЕС" своїх зобов'язань за договором стосовно оплати послуг позивача.

Не погоджуючись з прийнятими при новому розгляді рішенням та постановою, ТОВ "Апекс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись, зокрема, на порушення судами попередніх інстанцій ст.ст. 4-3,4-4,20,22,32,33, 38,64,65, 87 Господарського процесуального кодексу України, просить їх скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржник також посилається на те, що суди надали перевагу доказам відповідача перед доказами позивача, та зазначає про незаконність участі судді Светлічного Ю.В. у розгляді справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконуючи вказівки постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2007 року, господарські суди під час нового розгляду справи встановили, що 01.10.2002 року між ТОВ "Апекс" - Повірений та КП "БУ Зміївської ДРЕС"- Довіритель укладений Договір доручення на ведення справ, забезпечений заставою майнових прав, відповідно до умов якого Повірений зобов'язався надавати Довірителю юридичну допомогу, у формі передбаченій підпунктом 1.2. цього договору. Згідно з договором юридична допомога здійснювалася Повіреним шляхом консультування з правових питань, представництва інтересів Відповідача в судах, в органах Державної податкової інспекції, Державної виконавчої служби, а саме: складання претензійних документів до ДПІ у Зміївському районі Харківської області; юридичних послуг та представництва в Господарському суді Харківської області: юридичних послуг та представництва в Апеляційному суді Харківської області; юридичних послуг та представництва у Вищому господарському суді України; консультацій та підготовки документів для звернення до Верховного Суду України, консультацій та підготовки документів до Державної виконавчої служби; ТОВ „Апекс" здійснювало юридичне обслуговування діяльності КП „БУ Зміївської ДРЕС", консультування з правових питань, представництво інтересів Відповідача в господарському суді Харківської області у справах №35/263-02, №27/190-02, №27/163-03, у справах про банкрутство №Б-28/80-02, №Б-39/412-03, а також консультування стосовно питань порушення кримінальної справи №16030225 по ст. 212 ч. З КК України по відношенню до посадових осіб КП „БУ Зміївської ДРЕС".

Порядок розрахунків визначений, зокрема, підпунктом 4.1.1 відповідно до якого Довіритель сплачує Повіреному за надання консультаційних послуг фіксовану суму в розмірі 5 000,00 грн. за кожний місяць. Однак, господарський суд встановив, що сторони не дійшли згоди щодо умов цього пункту, оскільки в матеріалах справи містяться два екземпляри цього договору і в одному з них відсутня сума оплати за консультаційні послуги, і таким чином договір в цій частині є неукладеним, тобто не породжує зобов'язань у вказаній частині.

Вказаний недолік сторони владнали додатковою угодою, відповідно до умов якої Довіритель сплачує Повіреному за надання консультаційних послуг фіксовану суму в розмірі 5 000,00 грн. за кожний місяць.

Разом з тим, пунктом 4.1.5 Договору передбачено, що винагороду, встановлену пунктом 4.1.1 даного договору, Довіритель сплачує у безготівковому порядку платіжним дорученням на розрахунковий рахунок Повіреного на протязі 14 днів з моменту вимоги, пред'явленої Повіреним, якщо він таку вимогу пред'явить, а за умовами пункту 3.1 Договору Довіритель повинен відшкодовувати всі витрати, які були необхідні для виконання доручення.

Господарськими судами встановлено, що позивач не виставляв відповідачу розрахункових рахунків, а відтак у останнього не виникло обов'язку проводити оплату, оскільки строк виконання зобов'язання, передбачений пунктом 4.1.5 Договору не настав.

Разом з тим, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що КП "БУ Зміївської ДРЕС" розрахувалось з ТОВ "Апекс" за надані згідно з договором послуги, що підтверджується поясненнями директора останнього підписаного власноруч.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З встановлених судами попередніх інстанцій вбачається, що відповідач виконав свої зобов'язання щодо платежів за цим договором, а позивач не дотримувався умов цього договору щодо порядку проведення розрахунків, у зв'язку з чим з урахуванням вимог наведеного законодавства, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками господарського та апеляційного судів про відсутність підстав для задоволення позову.

Стосовно доводів касаційної скарги про незаконність участі судді Светлічного Ю.В. у (новому) розгляді справи, то цим доводам надав належну оцінку суд апеляційної інстанції, з якими погоджується і суд касаційної інстанції з урахуванням норм ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі у новому розгляді справи лише у разі скасування рішення, ухвали, прийнятих за його участю. В даному випадку рішення, яке було скасоване судом касаційної інстанції, було постановлено судом у складі суддів: Тихий П.В., Жельне С.Ч., Хотенець П.В.

В силу вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тому перевірка правомірності чи неправомірності прийняття до уваги господарськими судами попередніх інстанцій того чи іншого доказу або їх відхилення при ухваленні оскаржуваних рішень не входить до повноважень касаційної інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2008р. у справі№47/510-07(47/16-06) залишити без змін.

Головуючий суддя

Шаргало В.І.

Суддя

Волковицька Н.О.

Суддя

Мачульський Г.М.