ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2008 р. Справа № 47/293-08

вх. № 6521/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Краснощок О.М. за довіреністю №689/09 від 29.09.2008р.; відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Спільного Українсько-латвійського підприємства "Хімімпекс", м. Київ

до Первомайського державного підприємства "Хімпром", м. Первомайський

про стягнення 230280,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 167320,00грн., інфляційних у розмірі 43242,09грн., 3% річних у розмірі 3748,47грн., пені у розмірі 15970,35грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору купівлі-продажу №73 від 25.06.2007р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 2302,81грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 06.10.2008р. відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визначає лише частково, а саме в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 167320,00грн. Крім цього відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме пені то вона не може бути стягнута, оскільки відповідач знаходиться в процедурі банкрутства, а в частині стягнення інфляційних та річних відповідач просить суд відмовити в їх задоволенні.

Позивач надав через канцелярію господарського суду 16.10.2008р. заперечення на відзив в яких він не згоден з запереченнями відповідача з підстав зазначених у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу№ 73 від 25.06.2007р. строком дії до 31.12.2007р.

Відповідно до умо даного договору продавець зобов'язався продати, а покупець прийняти й оплати іонообмінну смолу марки АН-31 (ТУ- 2227-344-) (Товар).

Відповідно до п. 5.1. договору поставка товару здійснюється транспортом продавця. При цьому датою поставки товару є дата його доставки продавцем на склад покупця (п. 5.2. Договору).

За приписами п. 3.2. договору загальна сума договору складає 217 320, 00 грн. з врахуванням ПДВ.

Оплата товару відбувається на підставі рахунку-фактури продавця (п.4.1. договору). Оплата товару здійснюється по факту поставки на склад покупця протягом 30 календарних днів (п. 4.2. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, продавець виконав свої зобов'язання за договором №73 від 25.06.2007р. добросовісно, своєчасно та повністю, що підтверджується видатковою накладною.

Продавець поставив товар на склад покупця: за видатковою накладною № РН-0000365 від 10.10.2007р.- 6 тон іонообмінної смоли на суму 217320,00грн, з врахуванням ПДВ, який бу отриманий начальником ОМТС Покупця Литкіной О.М. за довіреністю серії ЯЛП № 218592 від 09.10.2007р. Разом з видатковою накладною, податковою накладною покупця 10.10.2007р. було вручено й рахунок-фактуру № СФ-0000445 від 09.10.2007р. на суму продажу.

Відповідач отримав товар, але його вартість в установлений договором строк не сплатив.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 167320,00грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних у розмірі 43242,09грн. та 3% річних, що становить суму у розмірі 3748,47грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було надано ухвалу господарського суду Харківської області від 24.05.2005р. по справі №Б-39/57-05 "Про порушення справи про банкрутство", згідно якої господарським судом було накладено мораторій на задоволення вимог кредиторів Первомайського державного підприємства "Хімпром" та на час дії мораторію заборонено нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших фінансових санкцій за невиконання або неналежне виконання грошових зобов"язань та зобов"язань відносно сплати податків та зборів (обов"язкових платежів).

Зважаючи на вищевикладене господарський суд вважає, що нарахована позивачем пеня у розмірі 15970,35грн. в період дії мораторію суперечить вимогам чинного законодавства у зв"язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 2143,10грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 109,82гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Первомайського державного підприємства "Хімпром" (64104, Харківська область, м. Первомайський, р/р в АБ "Кліринговий Дім" м. Київ, МФО 300647, код 00203341) на користь Спільного українсько-латвійського підприємства "Хімімпекс" (01103, м. Київ, вл. Кіквідзе, 18-а, р/р 7411 в Київській міській філії АКБ "Укрсоцбанк", МФО 322012, код 14345702) основної заборгованості у розмірі 167320,00грн., інфляційних у розмірі 43242,09грн., 3% річних у розмірі 3748,47грн., днржмита у розмірі 2143,10грн. та витрати на інформаційно-технічне зебезпечення судового процесу у розмірі 109,82грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті частини позову у сумі 15970,35грн. відмовити.

Рішення підписано 22.10.2008р.

Суддя