ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.10.08                                                                                           Справа№ 11/172

Суддя І.А.Сало

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

За позовом: Приватної агрофірми „Покрова”, с.Кути Буського району Львівської області

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Золочівагро”, с.Ясенівці, Золочівського району Львівської області

Про стягнення 2210,33грн.

В судовому засіданні взяли участь Представники:

Від позивача: Бернадський-предст. згідно доручення

Від відповідача: Янків-предст. згідно доручення

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Розглядається справа за позовом Приватної агрофірми „Покрова” про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Золочівагро” поставити позивачу 920кг. цукру на суму 2210,33грн.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у попередніх ухвалах господарського суду.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами договір № 106 від 17.02.2004рокуна підставі якого позивач (в якості Виконавця) за дорученням відповідача (в якості Замовника) зобов’язався виконати роботи по прийманню цукрових буряків від здавальників їх зберіганню та відвантаженню Замовнику для переробки, за що Замовник зобов’язався розрахуватися відповідно до п.3.1. договору, яким встановлено 3 (три) кг цукру за одну тонну прийнятих Замовником від Виконавця в заліковій вазі (заготовлених) цукрових буряків.

Листом №441 від 12 жовтня 2004 року Замовник звернувся до ПАФ „Покрова" з вимогою про виконання зобов'язань за вищезазначеним договором.

На виконання умов договору починаючи із жовтня 2004 року позивачем було відвантажено відповідачу 306,99 тонн заготовлених цукрових буряків, що позивач підтверджує довідками ТзОВ „Золочівагро" про прийнятий буряк копії яких долучено до матеріалів справи, а саме:

-          довідкою від 29.10.2004 року про прийнятий буряк в кількості 122,26 т.;

-          довідкою від 01.11.2004 р. - 39,76 т., від 02.11.2004 р.-39,36 т.;

-          довідкою від 03.11.2004 р. - 36,97 т.;

-          довідкою від 04.11.2004 р. - 16,91 т.,;

-          довідкою від 05.11.2004 р.-34,76 т.;

-          довідкою від 09.11.2004 р. - 8,73 т.;

-          довідкою від 17.11.2004 р. - 8,24 т.

та товарно - транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи:

-          № 5 від 29.10.2004 року;

-          № 5 від 17.11.2004 року (копії додаються).

Відповідно до п.3.1. та п.3.2. договору Замовник мав провести до 31.12.2004 року розрахунок із Виконавцем за виконану роботу шляхом відпуску йому цукру в кількості 920,97 кг з розрахунку 306,99 т цукрових буряків по ціні - 3 кг цукру за одну тону.

В гривневому еквіваленті позивач вимагає сплати 2210,33 грн.

Дану суму він просить суд стягнути із відповідача шляхом задоволення позовних вимог.

Заслухавши присутніх представників сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається договір №106 від 17 лютого 2004 року відповідно до якого він надавав певні послуги відповідачу.

Однак відповідач заперечує факт отримання будь-яких послуг від позивача, посилаючись на відсутність таких доказів у позивача.

Як на доказ виконання своїх зобов'язань Позивач посилається на довідки. Однак у довідках відсутні будь-які підписи посадових осіб товариства котрі їх видали, а також відбитки будь-яких печаток чи штампів у відповідності до п.4 ст.62 ГК України, котрі б засвідчували факт прийняття виконання зобов'язання відповідачем від позивача.

Додатково у своїй позовній заяві Позивач посилається на дві товарно-транспортні накладні:

-№5 згідно якої клієнт Кути (Буський бурякопункт) відвантажив на адресу ТзОВ „Золочівагро" 8240 кг. цукрового буряка в фізичній вазі. На вказаній накладній стоїть штамп „Вагар 10" котрий належить не встановленій особі, крім того на вказаній товарно-транспортній накладній відсутні підписи будь-яких посадових осіб ТзОВ „Золочівагро" про прийняття відвантаженого ПАФ „Покрова" цукрового буряка, а також відбитки печаток і штампів товариства.

-№5 згідно якої клієнт Кути (Буський бурякопункт) відвантажив на адресу ТзОВ „Золочівагро" 19770 кг. цукрового буряка в фізичній вазі, на вказаній накладній стоїть штамп „ТзОВ Золочівагро Вагар №2". На вказаній товарно-транспортній накладній відсутні підписи будь-яких посадових осіб ТзОВ „Золочівагро" про прийняття відвантаженого ПАФ „Покрова" цукрового буряка. На зазначеній накладній стоїть штамп належний ТзОВ „Золочівагро" вагар №2, що засвідчує факт зважування автомашини з буряком проте не засвідчує його передачу від ПАФ „Покрова" на склад ТзОВ „Золочівагро".

У відповідності до розділу 1 „Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568, „Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення ванта роботи." Розділом 11 зазначених правил встановлюється порядок оформлення документів на перевезення вантажів :

„11.5. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

11.6.          Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор)підписує всі її екземпляри.

11.7.          Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника

(вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику."

У представлених товарно-транспортних накладних відсутні підписи будь-яких осіб, що прийняли вантаж до перевезення від Позивача, хоча згідно вказаних правил саме ПАФ „Покрова" як вантажовідправник була зобов'язана виписувати товарно-транспортні накладні на відправку цукрових буряків ТзОВ „Золочівагро" та зобов'язувати водіїв розписуватися у товарно-транспортних накладних про отримання вантажу до перевезення.

З вищезазначеного випливає, що товарно-транспортні накладні представлені Позивачем в судове засідання не засвідчують факт передавання ПАФ „Покрова" для ТзОВ „Золоічвагро" цукрових буряків у відповідності до умов договору №106 від 17 лютого 2004 року.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, долученими до справи матеріалами не підтверджено, що між сторонами виникли правовідносини, у силу яких ПАФ „Покрова” виконав договірні зобов’язання згідно договору № 106 від 17.02.2004року на замовлення ТзОВ „Золочівагро”.

Фактично до позовної заяви Позивачем не додано будь-яких первинних документів, що засвідчували б факт здійснення будь-якої господарської операції між сторонами.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Крім цього, відповідач наполягає на пропущенні позивачем строку позовної давності, який визначений законодавством України терміном до трьох років з часу, коли він отримав право вимагати з останнього сплати боргу, якщо такий існував.

За викладених обставин, Господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватної агрофірми „Покрова” є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

У позові відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Суддя                                                                                           Сало І.А.