ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2008 р.

10:30

Справа № 9/186/08

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Філінюк І.Г., при секретарі Цуріка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову: Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області, вул. Адміральська 41, м. Миколаїв, 54009

до відповідача: Державного підприємства “Вознесенське лісове господарство”

вул.Жовтневої революції 244, Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

Суддя - І.Г.Філінюк

Представники:

Від позивача: представник не з`явився

Від відповідача: Острижнюк М.М., дов. № 53 від 15.01.2008 р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення необґрунтовано отриманої виручки у сумі 4473,00 грн., та штрафу 8946,00 грн.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з Державного підприємства “Вознесенське лісове господарство” в доход державного бюджету м.Вознесенська необґрунтовано отриману виручку у сумі 4473,00грн. та штрафу у розмірі 8946,00грн.

Представник позивача не з’явився в судове засідання, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Як видно з матеріалів справи, з 31.10.2007р. по 23.11.2007р. Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області було проведено перевірку Державного підприємства “Вознесенське лісове господарство” з питань додержання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні цін на дрова, що відпускаються населенню для побутових потреб.

Зазначеною перевіркою встановлено, що підприємство в порушення вимог розпорядження Миколаївської облдержадміністрації від 27.02.2004р. №100-р “Про встановлення цін на дрова, що відпускаються населенню для побутових потреб” завищило граничні ціни на дрова.

В результаті чого підприємством отримано необґрунтовану виручку в розмірі 4473,00грн.

На підставі вказаної перевірки складено акт №637 від 23.11.2007р. та розрахунок №1 суми додатково одержаної виручки в січні 2007р.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.6 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами від 03.12.2001р. №298/519, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2001р. за №1047/6238, а також п.п. 5, 6 Положення про державну інспекцію з контролю за цінами від 29.03.2001р. №9, Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області прийнято рішення від 07.12.2007р. №90 про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 13419,00грн., з яких: необґрунтовано отримана виручка у сумі 4473,00грн., а також штраф у розмірі 8946,00грн.

Зазначене рішення направлене відповідачеві, що підтверджено наданим листом від 12.12.2007р., копіє поштової квитанції №9014 від 18.12.2007р.

На момент подання адміністративного позову, зазначену заборгованість відповідачем не сплачено.

На підставі наведених обставин позивач просить задовольнити позов та стягнути з Державного підприємства “Вознесенське лісове господарство” в доход державного бюджету м.Вознесенська необґрунтовано отриману виручку у сумі 4473,00грн. та штрафу у розмірі 8946,00грн.

Суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, суди перевірять, чи рішення суб’єктів владних повноважень прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В рішенні позивача від 07.12.2007р. №90 про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, він посилається на порушення відповідачем розпорядження Миколаївської облдержадміністрації від 27.02.2004р. №100-р “Про встановлення цін на дрова, що відпускаються населенню для побутових потреб”.

Згідно п. 1 постанови Кабінету міністрів України від 25.12.1996р. №1996р. №1548, визначено що цією постановою затверджено повноваження центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів АРК, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торговельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов’язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг згідно з Додатком.

Відповідно до п. 12 Додатку до постанови Кабінету міністрів України від 25.12.1996р. №1996р. №1548, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації регулюють (встановлюють): торговельні (постачальницько-збутові надбавки, нормативи рентабельності на паливно-енергетичні ресурси (вугілля, вугільні брикети, паливо пічне побутове, гас освітлювальний, торф паливний кусковий, дрова, торф’яні брикети, газ скраплений), що відпускаються населенню для побутових потреб.

Зазначений абзац внесено до Додатку відповідно по постанови Кабінету міністрів України №660 від 11.05.2006р. і на момент винесення Миколаївською облдержадміністрацією розпорядження від 27.02.2004р. №100-р не діяв. Таким чином, рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області від 07.12.2007р. №90 про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є неправомірним, прийнятим без належних, визначених законодавством, повноважень.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідачем вимог зазначеної норми кодексу не виконано, правомірності прийнятого рішення не доведено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

Постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

I.Г.Фiлiнюк