ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"16" жовтня 2008 р.                                                            Справа №20/279-НА

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Подільський смак”, м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі, смт. Ярмолинці

про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.11.2007 року № /0, № /0

Суддя Гладій С. В.

Секретар судового засідання Кузьменко І. О.

Представники:

Від позивача           - Драч В. М. –за довіреністю № 216 від 19.12.2007 року

Від відповідача                     - Павлунішен С. М. –за довіреністю № 2889/9/10-029 від 19.12.2007р.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору :

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 01.11.2007 року про визначення суми податкового зобов’язання за платежем „податок з доходів фізичних осіб” в розмірі 1102827 грн., з яких за основним платежем - 367609 грн., за штрафними санкціями - 735218 грн. та № /0 від 01.11.2007 року про визначення суми податкового зобов’язання за платежем „податок на додану вартість” в розмірі 547082 грн., з яких за основним платежем - 364721 грн., за штрафними санкціями - 182361 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що :

Висновок податкового органу про те, що договори купівлі-продажу № 01.07/05 від 01.07.2005р. та № 02.02/07 від 02.02.2007р., які укладені між ТОВ „Подільський смак” та ВК ПМП „Полярні Зорі” є нікчемними і що їх недійсність прямо передбачена законом не узгоджується з положеннями ст. ст. 204, 215 ЦК України. Договори від 01.07.2005р. та від 02.02.2007р. не містять умов, які передбачають їх нікчемність відповідно до закону ст. ст. 219-226, 228 та інших відповідних статей ЦК України. Всі інші правочини є оспорюваними, тобто такими, які можуть бути визнані недійсними в порядку встановленому ч. 3 ст. 215 ЦК України (ст. 207 ГК України ) - виключно у судовому порядку. Рішення суду про визнання договорів недійсними не має. Органи ДПС, що зазначені в абз. 1 ст. 10 закону України „Про державну податкову службу в Україні”, можуть на підставі п. 11 цієї статті звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність (недійсність). У разі задоволення позову висновок суду про нікчемність правочину має міститись у мотивувальній частині судового рішення (Постанова Верховного Суду України від 26.09.2006 р. „Судова практика” № 12, стр. 26). Таким чином, висновок осіб, що вчинили перевірку, про нікчемність договорів є таким, що не має правових наслідків.

Господарські операції з ВК ПМП „Полярні зорі” проводились в період з

20.10.2006р. по 06.06.2007р. Сторона за договорами (продавець) ВК ПМП „Полярні зорі” в період вчинення господарських операцій з ТОВ „Подільський смак” знаходився в Єдиному державному реєстрі був зареєстрований платником податку на додану вартість за № свідоцтва 1855111 з індивідуальним № 80. За ст. 67 Конституції України, ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування”, платник податку має обов’язок сплатити податки і збори в порядку і розмірах визначених законом і не покладається обов’язку збирати відомості щодо своїх контрагентів у господарських правовідносинах. Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЦК України, юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 2 ст. 104 ЦК України). Згідно довідки з ЄДРПОУ № 952293 станом на 31.10.2007р. записів про проведення реєстраційних дій (ліквідація) по ВК ПМП „Полярні зорі” не знайдено. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені, до нього, то такі відомості вважаються

достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не

внесено відповідних змін. Таким чином посилання працівників податкової служби на

відсутність цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи (продавця за

договорами) не відповідає фактичним обставинам, положенням ЦК України, нормам спеціального закону.

ТОВ „Подільський смак” на виконання договорів придбало у ВК ПМП „Полярні

зорі” за готівкові кошти сільськогосподарську продукцію (горох, гречка, горіх) на загальну

суму 2110890,40 грн., та будівельні матеріали на суму 6987 грн. Продавець видав покупцю

податкові накладні, які оформлені у відповідності з вимогами п. п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону

України „Про ПДВ”. Згідно з правилами податкового та бухгалтерського обліку покупець

факт придбання товару відобразив у книзі придбання товарів та відповідних рахунках

бухгалтерського обліку (валові витрати). Придбану с/х продукцію - горох, гречка товариство використало для виробництва круп а ядро горіха волоського було продано

ПМП „Принцип”, яке в свою чергу зазначений горіх експортувало. Операція з продажу

горіха задокументовано з дотриманням правил податкового обліку з відображенням у

книзі продажу товарів. При здійсненні позапланової перевірки валових витрат за 4

квартал 2006 року та 1 півріччя 2007 року працівники податкової служби порушень

не встановили.

Відповідно до положень п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про ПДВ”, податковий кредит звітного періоду складається із суми податків сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Таким чином у відповідності з наведеними фактичними обставинами та положеннями норм чинного законодавства, право на податковий кредит виникає у платника податку за умови встановлення тієї обставини, що вартість придбаних товарів ( робіт, послуг) підлягає віднесенню до складу валових витрат виробництва (обігу) та наявності податкової накладної (п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону „Про ПДВ”).

За п. п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього закону, таке право у платника податку виникає з дати здійснення першої події. Зазначене підтверджується і правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у довідці про вивчення та узагальнення судової практики про відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету від 20.10.2006 року (Бюлетень законодавства і юридичної практики України № 12 за 2006 рік) та постанові Верховного Суду України від 06.02.2007р. у справі за позовом ЗАТ „Запорізький оліяжиркомбінат”.

Враховуючи наведені фактичні обставини та норми чинного законодавства, що регулює порядок справляння податку на додану вартість позивач вважає, що працівники податкової служби дійшли помилкового висновку про те, що у товариства не має правових підстав для віднесення до податкового кредиту суми 178311 грн. 10) та невірно нарахували штрафну (фінансову) санкцію.

Господарські операції з ВК ПМП „Полярні зорі” проводилися в період з

20.10.2006р. по 06.06.2007р. За умовами цих договорів покупець (ТОВ „Подільський смак”) проводить розрахунки з продавцем як в готівковому так і безготівковому порядку. Працівники підприємства Бичкова О. Г., Чухрій М. Д. отримували готівку в касі ТОВ „Подільський смак” під звіт для оплати за сільськогосподарську продукцію (зерно гречки, ядро горіха волоського), яку вони за відповідними дорученнями отримували від ВК ПМП „Полярні зорі”. Грошові кошти передавалися посадовій особі продавця - Левкут Т. М., яка в свою чергу прийняття цих коштів оформляла відповідними прибутковими касовими ордерами від юридичної особи з відповідними підписами та прикладанням печатки підприємства. Зазначені працівники підприємства отримували товар від продавця на підставі відповідних довіреностей, належним чином оформлених товарних накладних, податкових накладних. Отриманий товар оприбутковувався покупцем а працівники надавали в бухгалтерію підприємства відповідні авансові звіти з первинними бухгалтерськими документами, які засвідчували факт отримання та оплати продукції. Проведені господарські операції оформлені у відповідності до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15.12.2004р. В акті перевірки відсутні відомості щодо недотримання позивачем правил ведення касових операцій. Таким чином відсутній факт виплати підприємством грошових коштів фізичним особам в тому числі і невідомим про яких зазначається в акті перевірки. Висновок працівників податкової служби про порушення ТОВ „Подільський смак” п. п. 9.10.2 Закону № 889 не відповідає обставинам про які зазначено в абз. 3 п. п. 3.5.1 акту де вказується, що працівники підприємства про використання коштів своєчасно відзвітували і надали в бухгалтерію квитанції до прибуткових касових ордерів склали звіт, надали відповідні документи для оприбуткування закупленої продукції. В акті відсутні відомості про те, що Чухрій М. Д. та Бичкова О. Г. не відзвітували за якусь конкретну витрачену суму або несвоєчасно повернули чи не повернули взагалі залишок підзвітних сум. Лише при названих обставинах п. 9.10 Закону № 889 передбачає оподаткування таких сум у складі загального оподатковуваного доходу працівника.

Згідно Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, платником цього податку є фізичні особи (резидент, нерезидент) а об’єктом оподаткування є дохід отриманий такою фізичною особою (ст. ст. 1-3 Закону). Фізична особа набуває прав та обов’язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім’я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові (ч. 1 ст. 28 ЦК України). ТОВ „Подільський смак” не виплачувало грошових коштів фізичним особам в період з 20.10.2006р. по 06.06.2007р. в сумі 2110890,40 грн. Зазначені кошти були передані ВК ПМП „Полярні зорі” в рахунок оплати за отриману сільськогосподарську продукцію на що є відповідні касові документи. Отриману гречку ТОВ „Подільський смак” використав для виробництва продукції, а ядро волоського горіха було продано ПМП „Принцип” який в свою чергу експортував цей горіх. Зазначена операція знайшла відображення в бухгалтерських та податкових документах та в обліку обох цих підприємств. Таким чином висновок працівників податкової служби щодо обов’язку підприємства нарахувати та утримати податок з доходів фізичних осіб в сумі 367609 грн. є помилковим і таким що не відповідає вимогам закону.

Відповідач проти позову заперечує. Посилається на те, що в ході проведеної перевірки позивача за період з 01.10.06р. по 30.06.07р. (акт від 22.10.07р. № 13818) встановлено, що ТОВ „Подільський смак” на виконання умов договорів купівлі-продажу від 01.07.05р. № 01.07/05 та від 02.02.07р. № 02.02/07 придбало у ВК ПМП „Полярні зорі” (відповідно до наданих для перевірки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку) зерно гречки, зерно гороху, ядро горіха волоського та в незначній кількості будматеріалів, на загальну суму в розмірі 2 222 268 грн. у т.ч. ПДВ 370478 грн.

ВК ПМП „Полярні зорі” м. Вінниця зареєстровано Виконкомом Ленінської районної Ради народних депутатів 06.10.1993р. за № 367 та 21.10.1993 за № 299/19ВД взято на податковий облік в ДПІ у м. Вінниці.

Засновником ВКП МП „Полярні Зорі” являється Поліщук А. Г., який 25.11.2004р. уклав контракт на управління підприємством з Левкут Т. М.

За умовами контракту, Левкут Т. М. делеговано всі права по управлінню і організації діяльності ВК ПМП „Полярні Зорі”, передано печатку та кутовий штамп підприємства. Термін дії контракту з 25.11.04р. по 25.11.05р.

Відповідно до пояснень керівника ВК ПМП „Полярні зорі” Левкут Т. М. від 09.10.07р., господарські взаємовідносини зазначене підприємство з ТОВ „Подільський смак” не здійснювало. Податкові накладні, касові ордера, видаткові накладні на продаж ТОВ

„Подільський смак” сільськогосподарської та будівельної продукції, Левкут Т. М. не

підписувала. Чисті бланки документів первинного бухгалтерського та податкового обліку із

відтиском печатки та штампу ВК ПМП „Полярні Зорі”, за незначну матеріальну винагороду,

нею були продані невідомій фізичній особі. Аналогічні пояснення з приводу відсутності будь-яких господарських взаємостосунків підприємства ВК ПМП „Полярні зорі” з ТОВ „Подільський смак” отримано і від засновника ВК ПМП - Поліщука А. Г., який також заперечує свою причетність до здійснення господарських операцій з ТОВ „Подільський смак” та знайомство з посадовими особами товариства.

Перевіркою наданих первинних документів бухгалтерського та податкового обліку встановлено, що ТОВ „Подільський смак” на виконання умов угод від 01.07.05р. № 01.07/05 та від 02.02.07р. № 02.02/07 придбало у ВКП МП „Полярні зорі” с/г продукцію за готівкові кошти. Згідно з отриманою відповіддю ДПІ м. Вінниця від 15.01.07 № 223/7/13 та надісланих копій декларацій, підприємство ВК ПМП „Полярні зорі” до інспекції за місцем реєстрації за період звітувало з нульовими показниками в вересні та жовтні 2006 року.

Окрім того, листом від 19.09.07р. № 7558/7/15 ДПІ у м. Вінниця повідомлено, що підприємство ВК ПМП „Полярні зорі” з листопада 2006 року до інспекції взагалі не звітує, а по даних карток особових рахунків сплата податкового зобов’язання відсутня.

Зазначає також, що по факту умисного ухилення від сплати податків за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, УПМ ДПА у Вінницькій області 07.04.06р. порушено кримінальну справу на підставі встановлених фактів того, що посадовими особами ВК ПМП „Полярні зорі” з метою ухилення від сплати податків з листопада 2004р. по червень 2005р. звітність до ДПІ у м. Вінниця подавалась із показниками, що свідчать про відсутність господарської діяльності, при цьому підприємство фактично проводило фінансово-господарську діяльність з іншими суб’єктами господарювання.

Ленінським райсудом м. Вінниці 25.09.2006р. оголошено вирок у справі № 1-476/06 про засудження Левкут Т. М., згідно з яким призначено покарання за ч. 1 ст. 212 КК України у вигляді 3-х років обмеження волі з позбавленням права займати керівні посади підприємств, установ та організацій строком на 2 роки. Вирок набув законної сили 10.10.2006 року.

Ухвалою господарського суму Вінницької області від 16.08.06р. порушено провадження у справі № 5/322-06 про визнання банкрутом ВК ПМП „Полярні зорі”. Постановою від 01.02.07р. боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором призначено особу з числа арбітражних керуючих - Томашука М. С., якому згідно акту приймання-передачі було передано печатку та штамп підприємства - боржника.

За наслідками проведення ліквідаційної процедури, ухвалою від 16.03.07р. затверджено звіт ліквідатора, ухвалено ліквідувати ВК ПМП „Полярні зорі”, як юридичну особу та провадження у даній справі припинено.

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство або в ухвалі, прийнятій на підготовчому засіданні, призначається розпорядник майна у порядку, встановленому цим Законом.

Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди, у тому числі щодо розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема: укладення угод, пов’язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому ІІІ Розділом даного Закону, а виконання зобов’язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, також передбаченому зазначеним Розділом. Окрім того, згідно з ч. 2 ст. Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв’язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство, опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється ліквідатором у офіційних друкованих органах у п’ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. Статтею 25 Закону про банкрутство визначено повноваження ліквідатора з дня свого призначення. Зокрема, ліквідатор: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом. Протягом п’ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов’язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Згідно пояснень арбітражного керуючого Томащука М. С., датованих 02.10.07р., який ухвалою господарського суду від 16.08.06р. у справі № 5/322-06 призначався розпорядником майна ВКП МП „Полярні зорі”, а згодом постановою від 01.02.07р. і ліквідатором зазначеного підприємства: „про будь-які правові відносини із ТОВ „Подільський смак” йому директором не повідомлялось, про підприємство ТОВ „Подільський смак” взагалі нічого не відомо, а печаткою ВК ПМП „Полярні зорі” впродовж провадження у справі про банкрутство не користувався”.

Тобто, на момент розгляду справи про визнання боржника банкрутом та в ході ліквідаційної процедури, ВКП МП „Полярні зорі” через власний представницький орган не здійснювало господарські взаємовідносини з ТОВ „Подільський смак” та угоди між зазначеними юридичними особами не укладались.

Встановлені факти свідчать, що у господарських операціях з ТОВ „Подільський смак” від імені ВК ПМП „Полярні зорі” на стороні продавця діяли фізичні особи, які не мали законних повноважень на здійснення таких операцій та підписання документів первинного податкового та бухгалтерського обліку від останнього.

Наведене свідчить, що податкові накладні, видані ВК ПМП „Полярні зорі”, підписані особами, які не належать до кола осіб, наділених таким правом у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов’язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із статтею 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, із наявних матеріалів перевірки слідує те, що від імені ВК ПМП „Полярні зорі” діяли фізичні особи, які не являються органом зазначеної юридичної особи та не наділені правом виступати від її імені, а отже не мали права вчиняти правочин від імені ВК ПМП.

Окрім того, з огляду на ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство, ТОВ „Подільський смак”, його посадові особи знали, або повинні були знати про те, що від імені ВК ПМП „Полярні зорі” виступали особи не уповноважені та не мали права на представництво інтересів ВКП МП.

Статтею 626 ЦК України, визначено поняття договору. Зокрема, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Згідно зі статтею 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Презумпція правомірності правочину визначена статтею 204 ЦК України, згідно із якою, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

Згідно зі статтею 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Господарські операції (правочини) між ВК ПМП „Полярні зорі” та ТОВ „Подільський смак” слід визначати недійсними. Така недійсність угод між зазначеними юридичними особами визначена їх нікчемністю з підстав недодержання вимог, встановлених ч. 1 та ч. 2 ст. 203 ЦК України. Зокрема:

зміст правочинів ТОВ „Подільський смак” з ВКП МП „Полярні зорі” суперечать ЦК

України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства

України, що проявляється у спрямуванні їх на приховування ВК ПМП „Полярні Зорі” від

оподаткування прибутків та доходів, отриманих в процесі виконання зобов’язання за угодою. Дані факти засвідчуються не відображенням здійснених господарських операцій з ТОВ „Подільський смак” у податковій звітності, поданій до ДПІ у м. Вінниці за місцем реєстрації, та відсутністю відображення податкових зобов’язань, що виникали за такими операціями;

особи, які діяла від імені ВКП МП „Полярні Зорі” не мали необхідного обсягу

цивільних прав та обов’язків, як уповноважений орган юридичної особи.

З огляду на зазначене, у зв’язку з нікчемністю договорів купівлі продажу від 01.07.05р. за № 01.07/05 та від 02.02.07р. № 02.02/07, із врахуванням юридичних наслідків, які тягне за собою недійсність зазначених договорів, в порушення п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97р. № 165, зареєстрований в Мінюсті України 23.06.97р. № 233/2037, відповідно до якого усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця, податкові накладні вважаються не дійсними.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначеного згідно з цим Законом. Відповідно до п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону: „Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 ст. 6, цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку..."

У той же час, наведена вище норма п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону, окрім визначених обов’язкових підстав виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, передбачає обов’язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Вимоги до змісту податкової накладної, що надається покупцю платником податку -продавцем, визначено п. п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону, відповідно до норми якого, платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити встановлені реквізити.

Відповідно до п. п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Пунктом 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97р. № 165, встановлено, що усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Відповідно до п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону, не підлягають включенню до податкового кредиту суми сплаченого нарахованого податку у зв'язку з придбанням ТМЦ не підтверджені податковими накладними.

Як наслідок, віднесення ТОВ „Подільський смак” до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, складених від імені ВК ПМП „Полярні зорі” здійснено неправомірно, оскільки суми ПДВ по податковим накладним не нараховувалась та не сплачувалась до бюджету.

Відповідно до п. п. 7.7.2 „а” п. 7.7 ст. 7 Закону про ПДВ, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином, в порушення норм п. п. 7.2.1 п. п. 7.2.4 п. 7.2, п. п. 7.4.1 та п. п. 7.4.5 п. 7.4, п. п. 7.7.2 „а” п. 7.7 ст. 7 Закону, ТОВ „Подільський смак” безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно податкових накладних отриманих від ВК ПМП „Полярні зорі” на загальну суму 2 222 268 грн. у т.ч. ПДВ 370 488 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 364 721 грн., у т.ч. в розрізі звітних періодів: жовтень 2006р. - 32600 грн.; березень 2007р. - 41581 грн.; квітень 2007р. - 104130 грн.; травень 2007р. - 93200 грн.; липень 2007р. - 93210 грн.

- завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню в рахунок зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів в листопаді 2006 р. на 5 767 грн.

Позивач на протязі періоду, що підлягає перевірці, розрахувався за придбання с/г продукції (гречка та ядро горіху волоського) з ВК ПМП „Полярні зорі” шляхом готівкового розрахунку за товар (квитанції до прибуткових касових ордерів до звітів про використання коштів виданих на відрядження чи під звіт) на загальну суму 2110890,40 гривень.

Зазначені операції відбувалися на виконання умов договорів купівлі-продажу від 01.07.05р. № 01.07/05 та від 02.02.07р. № 02.02/07, укладених між позивачем та ВК ПМП „Полярні зорі” (відповідно до наданих на перевірку первинних документів бухгалтерського та податкового обліку).

Згідно із наведеним вище, господарські операції (правочини) між ВК ПМП „Полярні зорі” та ТОВ „Подільський смак” слід визначати недійсними. Така недійсність угод між зазначеними юридичними особами визначена їх нікчемністю з підстав недодержання вимог, встановлених ч. 1 та ч. 2 ст. 203 ЦК України.

Таким чином, фактичне джерело постачання сільськогосподарської продукції ТОВ „Подільський смак” невідоме, а встановити його не видається за можливе.

Як наслідок, доходи, виплачені підприємству ВК ПМП „Полярні зорі”, розглядаються як такі, що отримані не юридичною особою, а безпосередньо фізичними особами, які скориставшись найменуванням юридичної особи не мали права здійснювати таки правочини від імені ВКП МП.

У відповідності до вимог п. 1.2 ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, дохід - це сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального, інших активів, що мають вартість у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом.

Підпунктом 8.1.1 ст. 8 зазначеного Закону визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподаткований дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок використовуючи ставку податку визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Виходячи із розглянутих матеріалів та документів, що підлягали перевірці, податковим агентом щодо проведених взаєморозрахунків по вищевказаних операціях виступає ТОВ „Подільський смак” і вказані виплати за придбану продукцію слід розглядати як доходи, які набуті без законних на то підстав невідомими фізичними особами, а тому підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

У відповідності із вимогами п. 8.1.2 ст. 8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, зазначений податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Для здійснення господарських операцій з метою закупівлі с/г продукції за готівку, працівникам ТОВ „Подільський смак” у періоді що підлягав перевірці видавались кошти під звіт. Згідно п. 9.10.2 ст. 9 Закону, звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, надається за формою, встановленою центральним податковим органом, до закінчення третього банківського дня, наступного за днем, у якому платник податку: а) завершує таке відрядження; б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що надала кошти під звіт.

Отже, ТОВ „Подільський смак” відносно зазначених виплачених доходів відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” являється податковим агентом і зобов’язано нарахувати (утримати) по вказаних операціях податок з доходів фізичних осіб за ставкою 13 % та 15 %, врахувавши при цьому вимоги п. 3.4 ст. 3 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” та сплатити до бюджету суму утриманого податку.

Таким чином, в порушення п. п. 8.1.1, п. п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п. п. 9.10.2 п. 9.10 ст. 9 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, позивачем не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб від суми виплаченого доходу за придбання гречки та ядро горіха волоського фізичним особам, які скористались печаткою та штампом ВК ПМП „Полярні зорі”, на загальну суму в розмірі 367609,02 гривень.

За наслідками реалізації матеріалів перевірки ТОВ „Подільський смак”, ДПІ у Ярмолинецькому районі 01.11.07р. прийнято податкові повідомлення-рішення. На підставі викладеного відповідач вважає свої дії щодо проведення перевірки та прийняті за наслідками такої перевірки податкові повідомлення-рішення правомірними, просить суд в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено :

Відповідно до наказу від 27.09.2007 року за № 120 „Про проведення позапланової виїзної перевірки” та наказу № 124 від 10.10.2007 року „Про продовження терміну перевірки по ТОВ „Подільський смак”, на підставі направлення № 151 від 27.09.2007 року та № 158 від 10.10.2007 року, ДПІ у Ярмолинецькому районі проведена виїзна позапланова перевірка ТОВ „Подільський смак” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.06.2007 року та перевірка правильності обчислення податку на додану вартість за період з 01.10.2006 року по 31.08.2007 року.

За результатами перевірки складено акт № 13818 від 22.10.2007 року. Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. п. 7.2.1, п. п. 7.2.4 п. 7.2, п. п. 7.4.1, п. п. 7.4.5 п. 7.4, п. п. 7.7.2 „а” п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме : ТОВ „Подільський смак” безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно податкових накладних отриманих від ВК ПМП „Полярні зорі” на загальну суму 2222748 грн., в т. ч. ПДВ –370488 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 364721 грн., в т. ч. в розрізі звітних періодів :

-          жовтень 2006 року –32600 грн.;

-          березень 2007 року –41581 грн.;

-          квітень 2007 року –104130 грн.;

-          травень 2007 року –93200 грн.;

-          липень 2007 року –93210 грн.

та п. п. 8.1.1, п. п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п. п. 9.10.2 п. 9.10 ст. 9, ст. 7, ст. 16, ст. 17 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, а саме, недоутримано (не нараховано) податок з доходів фізичних осіб за період з 01.10.2006 року по 30.06.2007 року в сумі 367609,02 грн.

Зазначені порушення вимог Закону України „Про податок на додану вартість” та Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” податковим органом встановлено на підставі письмових пояснень керівника ВК ПМП „Полярні зорі” –Левкут Т. М., засновника ВК ПМП „Полярні зорі” –Поліщука А. Г. та арбітражного керуючого ВК ПМП „Полярні зорі” –Томащука М. С., а саме, що

-          керівником ВК ПМП „Полярні зорі” були продані бланки документів первинного бухгалтерського обліку з відтиском печатки та штампу підприємства,

-          засновником ВК ПМП „Полярні зорі” заперечується причетність до будь-яких господарських операцій з позивачем,

-          арбітражним керуючим не здійснювались будь-які господарські відносини з ТОВ „Подільський смак”, впродовж ліквідаційної процедури арбітражний керуючий печаткою підприємства не користувався.

та на підставі вироку Ленінського райсуду м. Вінниці у справі № 1-476/06 від 25.05.2006 року, згідно з яким керівнику підприємства ВК ПМП „Полярні зорі” призначено покарання за ч. 1 ст. 212 КК України, у вигляді 3-х років обмеження волі з позбавленням права займати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях строком на 2 роки та довідок ДПІ у м. Вінниці, які свідчать про те, що ВК ПМП „Полярні зорі” впродовж вересня –жовтня 2006 року звітувало з нульовими показниками, а з листопада 2006 року податкова звітність до ДПІ - ВК ПМП „Полярні зорі” не подавалась.

Відповідно, податковим органом було зроблено висновок, що в господарських операціях з ТОВ „Подільський смак” від імені ВК ПМП „Полярні зорі” на стороні продавця діяли фізичні особи, які не мали законних повноважень на здійснення таких операцій та підписання документів первинного податкового обліку від останнього.

На підставі акту перевірки, ДПІ у Ярмолинецькому районі прийнято податкові повідомлення-рішення № /0 від 01.11.2007 року яким ТОВ „Подільський смак” визначено суму податкового зобов’язання за платежем „податок з доходів фізичних осіб” в розмірі 1102827 грн., з яких за основним платежем - 367609 грн., за штрафними санкціями - 735218 грн. та № /0 від 01.11.2007 року яким ТОВ „Подільський смак” визначено суму податкового зобов’язання за платежем „податок на додану вартість” в розмірі 547082 грн., з яких за основним платежем - 364721 грн., за штрафними санкціями - 182361 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду в якому просить їх визнати недійсними та скасувати.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення представників сторін, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначеного згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із суми податків сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Зазначена норма Закону окрім визначених обов’язкових підстав виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, передбачає обов’язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Відповідно до п. п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону, датою виникнення права платника податків на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій : або дата списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Вимоги до змісту податкової накладної, що надається покупцю платником податку - продавцем, визначено п. п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону, відповідно до норми якого, платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити встановлені реквізити.

Відповідно до п. п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Пунктом 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97р. № 165, встановлено, що усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Відповідно до п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону, не підлягають включенню до податкового кредиту суми сплаченого нарахованого податку у зв’язку з придбанням ТМЦ не підтверджені податковими накладними.

Як встановлено актом перевірки та вбачається з поданих в матеріали справи доказів, між ТОВ „Подільський смак” () та ВК ПМП „Полярні зорі” () укладено договори купівлі-продажу № 01.07/05 від 01.07.2005 року та № 02.02/07 від 02.02.2007 року.

На виконання зазначених договорів позивач, згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів до звітів про використання коштів виданих на відрядження чи під звіт № 28/16 від 16.11.2006 року на суму 27614 грн. (№ звіту про використання коштів 05890), № 26/25 від 25.10.2006 року на суму 34400 грн. (№ звіту про використання коштів 05808), № 27/24 від 24.11.2006 року на суму 100000 грн. (№ звіту про використання коштів 05807), № 27/20 від 24.11.2006 року на суму 19202,40 грн. (№ звіту про використання коштів 05807), № 3/3 від 03.03.2007 року на суму 100000 грн. (№ звіту про використання коштів 00314), № 5/3 від 05.03.2007 року на суму 100000 грн. ((№ звіту про використання коштів 00313), № 6/3 від 06.03.2007 року на суму 86000 грн. (№ звіту про використання коштів 00399), № 7/3 від 07.03.2007 року на суму 80000 грн. (№ звіту про використання коштів 00400), № 8/3 від 09.03.2007 року на суму 96000 грн. (№ звіту про використання коштів 00401), № 9/3 від 10.03.2007 року на суму 80214 грн. (№ звіту про використання коштів 00402), № 10/05 від 03.05.2007 року на суму 272610 грн. (№ звіту про використання коштів 00604), № 11/05 від 04.05.2007 року на суму 286590 грн. (№ звіту про використання коштів 00605), № 15 від 05.06.2007 року на суму 288668 грн. (№ звіту про використання коштів 00832), № 16 від 06.06.2007 року на суму 269592 грн. (№ звіту про використання коштів 00833), № 2/3 від 02.03.2007 року на суму 85000 грн. (№ звіту про використання коштів 00312), № 4/3 від 04.03.2007 року на суму 95000 грн. (№ звіту про використання коштів 00311), № 1/3 від 01.03.2007 року на суму 90000 грн. (№ звіту про використання коштів 00310) придбав в ВК ПМП „Полярні зорі” за готівкові кошти сільськогосподарську продукцію (горох, гречка, ядро горіха волоського) на загальну суму 2110890,40 грн., та будівельні матеріали на суму 6987 грн.

Продавець видав покупцю податкові накладні, які скріплені печаткою та підписом останнього за № 26 від 29.09.2006 року, № 27 від 20.10.2006 року, № 27/25 від 25.10.2006 року, № 28 від 16.11.2006 року, № 5/2 від 26.02.2007 року, № 1 від 07.03.2007 року, № 2 від 03.03.2007 року, № 3 від 05.03.2007 року, № 10 від 10.03.2007 року, № 12 від 03.05.2007 року, № 13 від 04.05.2007 року, № 15 від 05.06.2007 року, № 1-01 від 01.01.2007 року, № 16 від 06.06.2007 року, які оформлені у відповідності з вимогами п. п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Факт придбання товару відображено у книзі придбання товарів та у відповідних рахунках бухгалтерського обліку (валові витрати).

Судом враховується, що умови договорів укладених між позивачем та ВК ПМП „Полярні зорі”, позивачем виконано в повному обсязі, витрати по сплаті податку на додану вартість підтверджені податковими накладними та включені в податкові декларації з податку на додану вартість. Податкові накладні отримані позивачем від ВК ПМП „Полярні зорі”, в свою чергу, містять всі необхідні реквізити передбачені чинним законодавством.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги норм Закону України „Про податок на додану вартість” при формуванні податкового кредиту за перевіряє мий період.

Судом зазначається, що відсутність підтвердження сплати податку на додану вартість продавцем продукції (в даному випадку зазначене підтверджується довідкою ДПІ у м. Вінниця) не впливає на віднесення позивачем до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість при придбанні товару та на право отримати відшкодування з цього податку у випадку виникнення його від’ємного значення.

Закон України „Про податок на додану вартість” не ставить право платника податку на додану вартість на формування податкового кредиту в залежність від належного виконання постачальником своїх податкових зобов’язань та сплати ним сум до державного бюджету.

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документи підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Щодо донарахування податковим органом податку з доходів фізичних осіб на підставі письмових пояснень наданих керівником, засновником ВК ПМП „Полярні зорі” та арбітражним керуючим, судом зазначається, що відповідно до статті 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що, зокрема повинні містити посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов’язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документу.

Пунктом 6 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. № 99 передбачено, що при виписування довіреності перелік цінностей, які належить отримати по ній (графа „найменування цінностей”) у бланку довіреності наводиться обов’язково із зазначенням назви і кількості цінностей, незалежно від того, чи є такі відомості у документах на відпуск. Незаповнені рядки довіреності прокреслюються.

Згідно з п. 8 зазначеної Інструкції строк дії довіреності може встановлюватись не більше як на 10 днів.

Положення п. 12 зазначеної Інструкції забороняє відпускати цінності, зокрема, у випадках: а) подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або з незаповненими реквізитами: б) подання довіреності, яка має виправлення і помарки, що не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність.

Згідно п. 15 зазначеної Інструкції відповідальність за дотримання постачальником встановленого порядку відпуску за довіреністю цінностей покладається на посадових осіб підприємства - постачальника, які мають право підписувати первинні документи на відпуск цінностей.

Зазначені вимоги і кореспондуються в Законі України „Про податок з доходів фізичних осіб”, а саме : платником цього податку є фізичні особи (резидент, нерезидент) а об’єктом оподаткування є дохід отриманий такою фізичною особою (ст. ст. 1-3 Закону). Фізична особа набуває прав та обов’язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім’я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові (ч. 1 ст. 28 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виплачувались грошові кошти фізичним особам в період з 20.10.2006р. по 06.06.2007р. в сумі 2110890,40 грн. Зазначені кошти, відповідно до документів первинного податкового обліку, були передані ВК ПМП „Полярні зорі” в рахунок оплати за отриману сільськогосподарську продукцію.

Враховуючи наведене, надані сторонами до матеріалів справи копії накладних, податкових накладних, довіреностей, квитанцій до прибуткових касових ордерів до звітів про використання коштів виданих на відрядження чи під звіт є в даному випадку, первинними документами бухгалтерського обліку що підтверджують проведення таких господарських операцій як купівля-продаж між ВК ПМП „Полярні зорі” та ТОВ „Подільський смак”.

Натомість, пояснення осіб, що не підтверджуються жодним доказом у справі не можуть слугувати належним доказом не проведення таких операцій з ВК ПМП „Полярні зорі”, а проведення їх з невідомими фізичними особами.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В судовому засіданні відповідачем не надано доказів які-б підтверджували, що за угодами які були укладені між ТОВ „Подільський смак” та ВК ПМП „Полярні зорі” виплати за придбану продукцію та доходи одержувались фізичними особами, а не ВК ПМП „Полярні зорі”.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259 Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю „Подільський смак”, м. Хмельницький до Державної податкової інспекції в Ярмолинецькому районі, смт. Ярмолинці про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.11.2007 року № /0, № /0 задоволити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 01.11.2007 року про визначення суми податкового зобов’язання за платежем „податок з доходів фізичних осіб” в розмірі 1102827 грн., з яких за основним платежем - 367609 грн., за штрафними санкціями - 735218 грн. та № /0 від 01.11.2007 року про визначення суми податкового зобов’язання за платежем „податок на додану вартість” в розмірі 547082 грн., з яких за основним платежем - 364721 грн., за штрафними санкціями - 182361 грн.

Стягнути з державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Подільський смак”, (м. Хмельницький, вул. Академіка Заболотного, 86/1, код 22783818) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого держмита.

Згідно ст. ст. 185-186 КАСУ, сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. 3 прим.:

1 –до справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.