ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2008 р.

Справа № 11/41/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.,

(згідно з розпорядженням голови суду від 28.08.2008 року №103 розгляд апеляційної скарги здійснюється даною судовою колегією)

при секретарі судового засідання Лисіної О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Остапов В.В., за дов.,

від відповідача-1 –не з’явився, належним чином повідомлений,

від відповідача-2 – Єгоров Б.С., за дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 11 червня 2008 року

у справі №11/41/07-НР

за позовом Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”, Одеська область, м. Іллічівськ

до відповідачів 1. Державного підприємства „Укртехфлот”, м. Миколаїв

2. Державного підприємства „Дельта-лоцман”, м. Миколаїв

про стягнення 4017,28 грн.

встановив:

Державне підприємство „Іллічівський морський торговельний порт” (далі-позивач) звернулось у місцевий господарський суд Одеської області з позовом до Державного підприємства „Державна морська лоцманська служба” (далі-відповідач) про стягнення з останнього 4017,28 грн. заборгованості за надані послуги морським буксиром „Олександрія” для висадження лоцмана на п/п і зняття і зняття його з п/п.

У подальшому ухвалою суду Одеської області від 15.01.2007р. справа була надіслана на розгляд господарському суду Миколаївської області.

У відзиві на позов відповідач його не визнав, посилаючись на те, що морський буксир „Олександрія” надавався позивачем у межах укладеного між ними договору №108-о від 24.01.2006р., що підтвердив позивач при листуванні (лист №8/7-529 від 01.06.2006р.) вартість послуг у договорі, яка визначена місцевими тарифами, не змінювалась, а тому були відсутні підстави для оплати наданих послуг за підвищеними тарифами.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Касаційна інстанція –Вищий господарський суд, –скасовуючи попередні судові рішення по цій справі про задоволення позову, у постанові від 13.11.2007р. звернула увагу на неповне з’ясування попередніми судовими інстанціями всіх обставин справи.

При новому розгляді справи після скасування попередніх судових рішень касаційною інстанцією ухвалою місцевого господарського суду від 11.03.2008р. на підставі наданих документів відповідача - Державне підприємство „Державна морська лоцманська служба” –замінено його правонаступником –Державним підприємством „Укртехфлот” –з залученням другого відповідача - Державного підприємства „Дельта-лоцман”.

Перший відповідач - Державне підприємство „Укртехфлот” –у клопотанні до суду вважає себе неналежним відповідачем, оскільки згідно наказу Мінтрансу України від 18.09.2006р. №945 правонаступником прав та обов’язків ДП „Державна морська лоцманська служба” є ДП „Дельта-лоцман”, що підтверджується додатковою угодою №1 від 24.10.2006р. до договору №108-о від 24.01.2006р. про заміну сторони в зобов’язанні.

На ці ж підстави посилався і позивач (ДП „Іллічівський морський торговельний порт”) у такому ж клопотанні до господарського суду Миколаївської області про заміну відповідача –ДП „Державна морська лоцманська служба” на іншого відповідача - ДП „Дельта-лоцман”.

Останнім рішенням місцевого господарського суду від 11.06.2008р. (суддя - Міщенко В.І.) у позові відмовлено з огляду на безпідставність позовних вимог, оскільки тарифи, по яким розрахувався відповідач по рахункам позивача за надані послуги, встановлені сторонами в укладеному договорі №108-о від 24.01.2006р., не змінювались.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить відновити йому пропущений строк на подання апеляційної скарги (такий строк йому відновлений в ухвалі від 18.08.2008р. при прийнятті апеляційної скарги до провадження), оскаржене рішення суду скасувати, а його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що суд неправомірно застосував до відносин між сторонами по цій справі умови договору №108-о від 24.01.2006р. про надання послуг, оскільки надання морського буксиру для посадки/висадки лоцмана на судна в цьому договорі не значаться, а тому не є предметом вказаного договору, в зв’язку з чим останнім не може встановлюватись вартість (тариф) таких послуг, затверджені наказами Мінтрансу і наказами начальника Іллічівського морського торговельного порту, які вказані в цьому договорів. В телефонограмах (заявках) про надання послуг морським буксиром, відповідач гарантував оплату послуг, а тому, як далі зазначає позивач в апеляційній скарзі, за надані відповідачу послуги були застосовані тарифи, затверджені начальником порту №21 від 12.01.2006р., який встановлює вартість однієї години експлуатації морських буксирів в період льодових обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 вважає її необґрунтованою, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, між позивачем (ДП „Іллічівський морський торговельний порт” - виконавець) і Державним підприємством „Державна морська лоцманська служба” (замовник) 24 січня 2006 року було укладено договір №108-о по наданню передбачених його пунктом 1.1 послуг, згідно заявок Замовника (п. 2.1 договору), а останній здійснює оплату за надані послуги відповідно з діючими тарифами Виконавця і умовам цього договору.

Пунктом 4.1. укладеного між сторонами договору встановлено, що вартість послуг, наданих Виконавцем (позивачем), визначається наказом Мінтрансу України №711 від 15.12.2000р. „Про внесення змін і доповнень до Зборів і оплаті послуг, наданих в морських торгових портах України, і місцевими тарифами „Виконавця”, затвердженими наказами №1147 від 20.11.2000р., №763 від 01.08.2005р. і №811 від 19.08.2005р., з якими Замовник ознайомлений.

Відповідно до пункту 4.5. цього договору по заявці Замовника Виконавець може надавати йому інші послуги, тобто які не передбачені договором, але згідно з додатковою угодою сторін до нього. Така додаткова угода укладається між сторонами, як передбачено пунктом 9.2 договору, при оформлені і підписані двома сторонами.

Крім додаткової угоди №1 від 24.10.2006р. до договору №108-о від 24.01.2006р. про заміну сторони в зобов’язанні: ДП „Державна морська лоцманська служба” на ДП „Дельта-лоцман” (а.с. 84, т.І), інших додаткових угод про внесення змін до укладеного договору сторони суду не надали.

Як встановлено матеріалами справи і не заперечується сторонами по справі, за заявками Замовника (ДП „Державна морська лоцманська служба”) в лютому 2006 року ДП „Іллічівський морський торговельний порт” (Виконавець) надавав морський буксир „Олександрія” для доставки та зняття державних лоцманів на судна/з суден (а.с. 15-18, т.І).

У цих заявках, які позивачем зазначені у нарядах як телефонограми, за виконану роботу Замовник гарантував її оплату , але по його даним він гарантував оплату згідно п.4.1 вказаного договору, яким визначена вартість виконаних робіт морським буксиром „Олександрія” і, зокрема, п. 1.3. наказу №763 від 01.08.2005р. „Про внесення змін до Збірника місцевих тарифів Іллічівського морського торговельного порту”, яка складає 1087,66 грн. за одну годину експлуатації плавзасобу „Олександрія” (а.с. 60-61, т.І), а за весь період роботи цього плавзасобу вартість складає 20230,48 грн., яка відповідачем сплачена позивачу, що останній не заперечує.

З цим наказом позивача відповідач ознайомлений, як зазначено вище при підписані договору №108-о від 24.01.2006р.

Проте, без погодження з відповідачем зміни вартості наданих додаткових послуг морським буксиром „Олександрія” і без укладення з відповідачем додаткової угоди про внесення змін в пункт 4.1 вказаного договору, що передбачено п. 9.2 останнього, позивач спочатку виставляє відповідачу рахунок №1556 на оплату вартості робіт цим плавзасобом на суму 31625,63 грн. (а.с. 67, т.І) і рахунок №1839 АР від 27.02.2006р. на суму 783,02 грн. (згідно позовної заяви, а.с. 5. т.І) в доларовому еквіваленті з перерахунком у валюті України, а потім у процесі листування між відповідачем і позивачем з цього приводу про неправомірність таких рахунків позивач виставляє відповідачу рахунки за цими ж номерами і датами, але вже на інші суми: рахунок №1556 від 20.02.2006р. на суму 23490,26 грн. з указанням в ньому підстави: договір №108-о від 24.01.2006р. (а.с. 10, 69, т.І) і рахунок №1839 АР від 27.02.2006р. на суму 757,50 грн. у доларовому еквіваленті з перерахунком у валюті України (а.с. 9, 71, т.І).

Як вбачається із рахунку №1556 від 20.02.2006р. на суму 23490,26 грн. розрахунок цієї суми здійснений позивачем на підставі його наказу від 12.01.2006р. №21 „Про внесення доповнень до Збірника тарифів Іллічівського морського торговельного порту” про роботу плавзасобів порто флоту в період льодових обставин, який з відповідачем погоджений не був і без укладення додаткової угоди до договору №108-о від 24.01.2006р. згідно його пунктів 4.5. і 9.2, тобто між сторонами не була погоджена ціна додаткових послуг. Це свідчить, що відповідач правомірно оплатив надані додаткові послуги відповідно до пункту 4.1. вказаного договору.

Оскільки між сторонами по справі не була погоджена ціна додаткових робіт, про вартість яких йде спір, а ціна згідно ст. 189 Господарського процесуального кодексу України є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг) і є істотною умовою господарського договору, то є безпідставні посилання позивача як у позові, так і в апеляційній скарзі на те, що між Замовником (відповідачем) і Виконавцем (позивачем) при виконанні додаткових послуг (надання морських буксирів для висадження лоцманів на судно, а також їх зняття з судна) була укладена усна угода (договір), вартість яких повинна сплачуватись по виставлених позивачем рахункам, а не по укладеному між позивачем і відповідачем договору №108-о від 24.01.2006р. (пунктів 4.1 і 4.5).

Крім того, про те, що вказані додаткові послуги надавались позивачем відповідачу саме в межах договору №108-о від 24.01.2006р. свідчать: рахунок позивача №1556 від 20.02.2006р. (а.с. 10, 69, т.І), який останнім наданий до позову, а також: лист-відповідь позивача від 01.06.2006р. №8/7-529 відповідачу щодо наданих послуг, підписаного начальником Іллічівського морського торговельного порту (а.с.77. т.І) і клопотання представника позивача від 13.03.2007р. №8/7-202 про заміну неналежного первісного відповідача - Державного підприємства „Державна морська лоцманська служба” –на належного відповідача - Державне підприємство „Дельта-лоцман” (а.с. 83, т.І).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 цього кодексу одностороння зміна умов зобов’язання не допускається.

При зазначених вище обставинам відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача і скасування оскарженого рішення.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд, -

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 11 червня 2008 року у справі №11/41/07-НР залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                      В.М.Тофан

Судді                                                                                          М.В.Михайлов

О.О.Журавльов