ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 р.

№ 2/32-Д

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Полянського А.Г.

розглянувши матеріали

касаційного подання

Військового прокурора Житомирського гарнізону

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 р.

у справі

господарського суду Житомирської області

за позовом

Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі МО України, в особі Казенного підприємства "Житомирський ремонтно-механічний завод", смт. Новогуйвинське, Житомирський район, Житомирська область

до

відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м. Житомир

про

стягнення 147 327, 26 грн. (згідно із заявою про уточнення позовних вимог) та зобов’язання укласти договір

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренка С.П. –представника КП "Житомирський ремонтно-механічний завод" за дов. від 16.01.2008р. №18,

від прокурора ГПУ: не з’явився,

від відповідача: Денисенко Л.В. за дов. від 08.01.08р. №08/13-004821,

військового прокурора Центрального регіону України: Хруленко О.В. (посв. від 23.07.2007р. №658),

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі МО України, в особі Казенного підприємства "Житомирський ремонтно-механічний завод" звернувся до господарського суду Житомирської області з уточненим позовом до відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про стягнення 147327, 26 грн. та зобов’язання укласти договір.

06.09.07р. представником позивача подано заяву про відмову від позову в частині спонукання відповідача до укладання договору про спільне використання електричних мереж у зв’язку з тим, що відпала необхідність його укладення.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 27.11.2007 р. у справі № 2/32-Д в позові відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. у справі №2/32-Д апеляційне подання Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі МО України, в особі КП "Житомирський ремонтно-механічний завод" задоволено частково, а саме: рішення господарського суду Житомирської області від 27.11.2007р. з даної справи скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов’язання ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" укласти з КП "Житомирський ремонтно-механічний завод" договір про спільне використання електричних мереж; провадження у справі в цій частині припинено; в іншій частині рішення залишено без змін.

Постанова в частині залишення рішення суду першої інстанції без змін мотивована відсутністю вини відповідача у спричиненні позивачу збитків з посиланням на норми Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.05 за №28 у редакції Постанови НКРЕ від 17.10.05 №910 (далі –Правила), ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 275 Господарського кодексу України, ст. 22, ч.1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України та докази наявні в матеріалах справи, а в частині припинення провадження у справі –наявністю відмови позивача від частини позовних вимог з посиланням на п.4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та постановою з даної справи, Військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі МО України, в особі Державного підприємства "Житомирський ремонтно-механічний завод" звернувся з касаційним поданням до Вищого господарського суду України, в якому просить їх скасувати та винести рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи подання тим, що оскаржувані рішення та постанова прийняті в супереч діючого законодавства, на підставі невірного застосування норм матеріального права.

У відзиві на касаційне подання ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" просить залишити судові рішення в силі, а касаційне подання без задоволення.

Розпорядженням в.о. Голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин від 13.05.2008р. №02-12.2/156 суддів Божок В.С., Мачульського Г.М. замінено на суддів Костенко Т.Ф., Полянського А.Г.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1.5. Правил, у разі постачання споживачу електричної енергії в точці продажу на межі балансової належності цього споживача та власника електричних мереж, який не є постачальником електричної енергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, а між електропередавальною організацією та цим власником електричних мереж укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж споживача на основі типового договору.

Пунктом 1.2. Правил визначено, що договір про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача - домовленість двох сторін (основний споживач і субспоживач або постачальник електричної енергії), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час передачі електричної енергії технологічними мережами основного споживача для потреб субспоживача, електропередавальної організації або постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 6.30. Правил, відшкодування обґрунтованих витрат з утримання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і враховує фактичні обґрунтовані витрати основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Згідно з п.6.32. Правил, фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу (споживачу) відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності.

Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності.

До витрат основного споживача на утримання технологічних електричних мереж належать лише ті витрати, які безпосередньо стосуються вказаного виду діяльності.

Величина витрат споживача не може перевищувати величини витрат, визначених відповідно до нормативів витрат за об’ємом умовних одиниць електроустановок, які складаються за результатами діяльності електропередавальної організації, на території здійснення ліцензованої діяльності якої приєднані електроустановки основного споживача (споживача).

Пунктом 5.15 вищевказаних Правил також передбачено, що відносини сторін у разі передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами споживача регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж або про технічне забезпечення електропостачання. Передача (транзит) електричної енергії без оформлення договору про спільне використання технологічних електричних мереж або про технічне забезпечення забороняється.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, позивачем - військовою частиною А 1576, яка з 20 січня 2005 року наказом №29 Державного секретаря Міністерства оборони України "Про створення казенного підприємства "Житомирський ремонтно-механічний завод" та затвердження його статуту" (копія наказу міститься в матеріалах справи) реорганізована у казенне підприємство "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України, починаючи з 09.02.2004р. по 26.10.2006р. здійснювався транзит електричної енергії ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" через трансформаторну підстанцію ПС - 35/10 кв "Гуйва", при цьому будь-якого договору на користування електричними мережами між сторонами укладено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладання яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Виходячи з того, що спільне користування електричними мережами здійснюється лише на підставі договору, як вірно зазначено попередніми судами, позивач не виконав свій обов’язок та не звернувся з позовом до суду зі спором щодо укладання договору.

Крім того, позивач не надав кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача, який мав бути складений на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності (п.6.32. Правил).

Як зазначено господарським судом апеляційної інстанції, хоча прокурор в позовній заяві (з врахуванням поданої заяви про уточнення суми позовних вимог) просить стягнути з відповідача 147 327 грн. боргу, із змісту позовної заяви вбачається, що вказану суму він вважає збитками, що також було підтверджено помічником військового прокурора в засіданні апеляційного господарського суду, зокрема останнім було зазначено, що сума, яку прокурор просить стягнути на користь позивача, є збитками у вигляді витрат на транзит електроенергії.

Відповідно до п.1, 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Право на відшкодування завданих збитків виникає за наявності таких обставин: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права й збитками; наявність винної поведінки особи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Зважаючи на те, що позивач передавав електроенергію без оформлення договору про спільне використання технологічних електричних мереж, на що не мав права відповідно до п.5.15 Правил, а також, що він вчасно (в 2004 р.) не звернувся до суду з позовом про спонукання до укладення такого договору, то, як вірно зазначено господарським судом апеляційної інстанції, вина відповідача у спричиненні позивачу збитків відсутня.

За таких обставин, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, колегія суддів визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про скасування рішення господарського суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині зобов’язання ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" укласти з КП "Житомирський ремонтно-механічний завод" договір про спільне використання електричних мереж та припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в зв’язку з наявністю відмови позивача від частини позовних вимог, що не порушує будь-чиїх прав та не протирічить чинному законодавству.

Таким чином, апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередній суд дав належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена, і як наслідок прийнята судом постанова відповідає положенням ст. 105 Господарського процесуального кодексу України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. "Про судове рішення", а отже і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційного подання відмовити.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. у справі № 2/32-Д залишити без змін.

Головуючий суддя           Г.П. Коробенко

Судді: Т.Ф. Костенко

А.Г. Полянський