ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008 р.

Справа № 3/166

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76000 в особі філії Калуського РЕМ, вул. Об"їздна, 10, м. Калуш, 77300

до відповідача: Калуської міської ради, вул. І. Франка,1, м. Калуш, 77300

про стягнення заборгованості в сумі 110 541,53грн.

Представники:

Від позивача: Понайда Р.І. - юрист по обслуговуванню - юрист, (довіреність № 833 від 23.03.2007 року)

Від відповідача: Булавинець Микола Миколайович - начальник юридичного відділу, (довіреність №971/2-23/24 від 21.12.2007року):

СУТЬ СПОРУ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 110 541 грн. 53 коп., в тому числі: 106 400 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 2 813 грн. 04 коп. пені, 488 грн. 59 коп. річних та 839 грн. 90 коп. іфляційних збитків.

В своїх позовних вимогах, позивач посилається на те, що дана заборгованість випливає з договору поруки від 24.06.03р. № 249/2003, укладеного між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" та Калуською міською радою, згідно якого Калуська міська рада зобов"язалась солідарно відповідати перед кредитором (ВАТ "Прикарпаттяобленерго") за виконання боржником (ВУ "Міськводоканал") зобов"язань по Договору реструктуризації заборгованості № 248/2003 від 24.06.03р.

В ході розгялду справи, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.07р. зупинялось провадження у даній справі, у зв"язку із порушенням господарським судом Івано-Франківської області справи № Пр-5/27 за позовом Калуської міської ради до ВАТ "Прикарпттяобленерго в особі Калуського РЕМ про визнання недійсним договору поруки № 249/2003 від 24.06.03р. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007р. по справі № Пр-5/27 відмовлено в позові Калуської міської ради, в зв"язку з чим, 17.12.07р. провадження у справі поновлено.

15.01.08р. у зв"язку із оскарженням Калуською міською радою рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007р. по справі № Пр-5/27 в апеляційному порядку провадження у справі було зупинено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.08р. залишено в силі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007р. по справі № Пр-5/27, на підставі чого 31.03.08р. провадження у справі поновлено.

Оскаржувану в касаційному порядку Калуською міською радою постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.08р., залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 17.06.08р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. В обгрунтування своїх вимог посилається на п. 3.1. Договору поруки яким передбачено, що уразі несвоєчасного виконання боржником своїх договірних зобов"язань (ДМП "Калуштеплокомуненерго" як правонаступником ВУ "Міськводоканал") поручитель (Калуська міська рада) зобов"язується виконати за боржника вищевказане зобов"язання таким самим шляхом, що передбачений забезпеченим зобов"язанням, а саме: шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора і, у зв"язку з невиконанням ДМП "Калуштеплокомуненерго" як правонаступником ВУ "Міськводоканал" своїх договірних зобов"язань відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість в сумі 110 541 грн. 53 коп. (в тому числі нарахування інфляційних, збитків, річних та пені).

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи постанову Вищого господарського суду України, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши при цьому подані ними докази в обгрунтування своїх доводів та заперечень, приймаючи до уваги матеріали справи та вимоги діючого законодавства, встановив наступне.

24.06.2003р. між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" та Калуським ВУ "Міськводоканал" було укладено договір реструктуризації заборгованості № 248/2003.

28.04.2004р. Калуською міською радою у відповідності до ст. ст. 104-107 ЦК України було прийнято рішення № 473 про припинення юридичної особи Калуське ВУ "Міськводоканал" шляхом приєднання до міського державного підприємства "Калуштеплокомуненерго" з передачею всього майна, прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2.1. даного договору частина заборгованості за використану електроенергію в сумі 1 596 000.00 грн. реструктуризується на 5 років. Кінцевий термін погашення заборгованості - 01.06.2008р. Погашення заборгованості проводиться шляхом щомісячного, до 5 числа кожного місяця, перерахування грошових коштів в сумі 26 600,00 грн., починаючи виплати з 01.06.2003р.

Проте в порушення договірних зобов'язань ДМП "Калуштеплокомуненерго", як правонаступник ВУ "Міськводоканал" не здійснив оплату за спожиту електроенергію за період з травня по серпень 2006р. (включно), в зв'язку із чим станом на 06.08.2006р. утворилась заборгованість останнього в сумі 106 400,00 грн. (розрахунок боргу додається).

24.06.2003р. між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" та Калуською міською радою укладено договір поруки № 249/2003, відповідно до п. 1.1 якого поручитель - Калуська міська рада зобов'язалась солідарно відповідати перед кредитором - ВАТ "Прикарпаттяобленерго'' за виконання боржником - ВУ "Міськводоканал" зобов'язань по Договору на користування електричною енергією № 150 від 14.04.2000р. та по Договору реструктуризації заборгованості № 248/2003 від 24.06.2003 р.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки в разі несвоєчасного виконання боржником договірних зобов'язань поручитель зобов'язується виконати за боржника вищевказане зобов'язання таким самим шляхом, що передбачений забезпеченим зобов'язанням, а саме шляхом перерахунку грошових коштів на рахунки кредитора.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу.

Проте, як свідчать обставини справи, пояснення позивача, відповідач в порушення договірних зобов”язань, незважаючи на направлену на його адресу письмову претензію № 1346 від 15.08.06р. (представлена в матеріалах справи), коштів за спожиту електроенергію в обумовлені терміни не оплатив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 106 400 грн. і підтверджується наявним в справі розрахуноком.

За таких обставин, враховуючи наведене, беручи до уваги відсутність доказів у спростування доводів позивача, доказів про оплату заборгованої суми у встановлені договором терміни, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення 106 400 грн. основної заборгованості.

Пунктом 4. Договору реструктуризації передбачена відповідальність Споживача у разі недотримання термінів погашення заборгованості, вказаних в п. 2.1 даного Договору, у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Згідно п. 3.3 Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання забезпечених зобов'язань боржника в повному обсязі, в тому числі у вигляді пені в

розмірі, передбаченому основним договором. Згідно поданого розрахунку, відповідачу нараховано 2 813,04 грн. пені.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зважаючи на те, що факт прострочки виконання грошового зобов»язання не спростовано відповідачем і доводиться матеріалами справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 2 813 грн. 04 коп. обгрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 488,59 грн. річних та 839,90 грн. інфляційни збитків.

Зважаючи на те, що порушення строків виконання грошового зобов”язання мало місце, що підтверджується матеріалами справи і відповідачем не подано доказів у спростування вимог позивача, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 488 грн. 59 коп. річних та 839 грн. 90 коп. інфляційних збитків.

Так, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає вимого позивача обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 526, 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Калуської міської ради, вул. І. Франка, 1, м. Калуш, 77300 (ЗКПО 33578261) на користь ВАТ "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76000 (код ЗКПО 00131564) - 106 400 грн.заборгованості за спожиту електроенергію, 2 813 грн. 04 коп. пені, 488 грн. 59 коп. річних, 839 грн. 90 коп. інфляційних збитків, 1105 грн. 42 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезепечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 10.07.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________