ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу телестудії “Екран” у формі приватного підприємства, м. Обухів Київської області (далі - Телестудія)

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2008

зі справи № 11/442

за позовом Телестудії

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі –територіальне відділення АМК)

про визнання неправомірним рішення.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача –не з’яв.,

відповідача – Москаленка Т.Г., Глущенка Є.Е., Пічкура С.В.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про визнання неправомірним та “відміну” рішення територіального відділення АМК від 18.04.2007 № 7 “Про встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Телестудія “Екран” у формі ПП” (далі –оспорюване рішення).

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.12.2007 (суддя Євсіков О.О), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2008 (колегія суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий, судді Авдєєв П.В. і Коршун Н.М.), у позові відмовлено повністю. У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові інстанції виходили, зокрема, з факту пропуску позивачем передбаченого статтею 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон) строку оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Телестудія просить скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивовано порушенням і неправильним застосуванням попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, в тому числі пункту 2 статті 2, статей 35, 36, 37, 39, 40, 41, 52 Закону, статті 1 Закону України “Про телебачення і радіомовлення”, статті 1 Закону України “Про телекомунікації”.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Телестудією до Вищого господарського суду України надіслано письмове клопотання про відкладення розгляду справи “в зв’язку з терміновим відрядженням директора Короля Віктора Олександровича”. Вищий господарський суд України не знайшов підстав для задоволення зазначеного клопотання з огляду на те, що: Телестудією не подано доказів “термінового відрядження” поіменованої особи, як не наведено й доводів щодо неможливості участі в засіданні Вищого господарського суду України іншого представника Телестудії; матеріали справи є достатніми для здійснення касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення й за відсутності відповідної особи.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно ж до приписів статті 60 Закону рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, розгляд даної справи здійснюється за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність припинення провадження в даній справі з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, зокрема, що:

- згідно з оспорюваним рішенням визнано порушенням пункту 15 статті 50 Закону дії Телестудії, а саме –подання територіальному відділенню АМК недостовірної інформації, і в зв’язку з цим на підставі абзацу третього частини другої статті 52 Закону на Телестудію накладено штраф у сумі 6 000 грн.;

- як підтверджено матеріалами справи, оспорюване рішення отримано Телестудією у квітні 2007 року, а до господарського суду вона звернулася у серпні 2007 року, тобто більш як через два місяці після отримання зазначеного рішення.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Передбачений цією нормою строк є присікальним, і визначені згідно із статтею 223 Господарського кодексу України строки реалізації господарсько-правової відповідальності на відповідні правовідносини не поширюються.

Таку правову позицію відображено в постанові Верховного Суду України від 29.05.2007 № 9/205-06-5910 і відтворено в підпункті 6.2.4 пункту 6 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” (в редакції рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 22.10.2007 № 04-5/198) і в пункті 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.04.2007 № 10-8/229 “Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства” (в редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 19.06.2007 № 01-8/432).

Попередніми судовими інстанціями з’ясовано, що позов, який розглядається у даній справі, подано з пропуском визначеного статтею 60 Закону строку оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, що унеможливлює вирішення господарським судом відповідного спору по суті.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до пункту 4 статті 1119 названого Кодексу касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 80 і статтями 1115, 1119, 11110 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 19.12.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2008 зі справи № 11/442 скасувати.

2. Провадження у справі № 11/442 припинити.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов