ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008 р.

№ 01-08/104

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М.–головуючого,

Заріцької А.О.

Коваленка В.М., (доповідач у справі)

розглянувши

касаційну скаргу

підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Українській камінь" в особі ліквідатора Лагутіна В.М., м. Черкаси

на постанову

від 12.06.2008 р. Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 01-08/104 господарського суду Черкаської області

за заявою

закритого акціонерного товариства "Торгівельно-енергетична компанія "Ітера-Україна", м. Київ

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Український камінь", м. Черкаси

про

визнання банкрутом

ліквідатор

арбітражний керуючий Лагутін В.М.

представники сторін в судове засідання не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.12.2002 р. порушено провадження у справі № 08/104 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Український камінь" (далі –Боржник, Товариство) за заявою закритого акціонерного товариства "Торгівельно-енергетична компанія "Ітера-Україна" (далі –Кредитор, Компанія) в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.04.2008 року (суддя –О.В. Чевгуз) у задоволенні скарги керівника закритого акціонерного товариства "Рось" про визнання незаконною заяви ліквідатора від 17.04.2006 року про зарахування зустрічних вимог Боржника до закритого акціонерного товариства "Рось" відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, закрите акціонерне товариство "Рось" звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 09.04.2008 року та винести постанову, якою визнати дії ліквідатора Лагутіна В.М. та заяву про зарахування зустрічних вимог Боржника до закритого акціонерного товариства "Рось" незаконною.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.06.2008 року (головуючий суддя –Яковлєв М.Л., судді: Міщенко П.К., Шкурдова Л.М.) апеляційну скаргу задоволено, ухвалу господарського суду Черкаської області від 09.04.2008 року скасовано та прийняте нове рішення, якими дії ліквідатора Боржника щодо зарахування зустрічних однорідних вимог між Товариством та закритим акціонерним товариством "Рось" визнані неправомірними.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Український камінь" в особі ліквідатора Лагутіна В.М. звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.06.2008 року.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме ст.ст. 5, 17, 23, 25 Закону про банкрутство, ст.ст. 203, 601 Цивільного кодексу України, а також норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, зарахування зустрічних вимог між Боржником та ЗАТ "Рось" було здійснено у ліквідаційній процедурі ліквідатором Лагутіним В.М. згідно листа від 17.04.2006 року № 52.

Пунктом 1 ст. 25 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Порядок задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, визначений ст. 31 Закону про банкрутство, пунктом 1 якої встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею. Пункти 2, 3 цієї ж статті передбачають, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги. Із аналізу викладених норм законодавства вбачається, що визначений нормами ст. 31 Закону порядок задоволення вимог кредиторів у процедурі банкрутства є обов'язковим як для всіх визнаних кредиторів боржника, так і для ліквідатора, що здійснює дії, направлені, на погашення вимог кредиторів. Надання ж переваги одному із кредиторів перед іншими тієї ж черги, або перед кредиторами іншої черги, задоволення вимог яких передує задоволенню вимог кредитора наступної черги під час здійснення погашення вимог є неправомірним та таким, що порушує норми Закону про банкрутство.

Вимоги ЗАТ "Рось", були визнанні згідно ухвали господарського суду Черкаської області від 07.05.2004 року із віднесенням вимог ЗАТ "Рось" поряд із вимогами інших визнаних кредиторів до третьої черги задоволення. При цьому, визначена друга черга задоволення вимог кредиторів Боржника, до якої віднесені вимоги до Товариства, що виникли у нього із зобов'язань перед працівниками.

Таким чином, здійснюючи у ліквідаційній процедурі зарахування зустрічних однорідних вимог між ЗАТ "Рось" та Боржником згідно листа від 17.04.2006 року № 52, ліквідатор останнього погасив частину вимог ЗАТ "Рось", що віднесені до третьої черги задоволення, минаючи задоволення вимог, що віднесені до другої черги, а також без задоволення вимог інших кредиторів, що також віднесені до третьої черги задоволення, чим надав такому кредитору перевагу перед іншими кредиторами цієї ж черги та кредиторами попередньої черги, порушивши при цьому порядок задоволення вимог кредиторів, передбачений ст. 31 Закону про банкрутство.

До викладеного слід додати, що у разі виявлення ліквідатором в результаті інвентаризації, оцінки майна банкрута та аналізу його фінансового становища майна, що знаходиться у третіх осіб (у тому числі і у одного із визнаних кредиторів банкрута), та дебіторської заборгованості, ліквідатор, керуючись положеннями п. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, вживає заходи, направлені на повернення цього майна або пред'являє вимоги щодо повернення відповідної дебіторської заборгованості в установленому законом порядку (зокрема, шляхом звернення до суду (господарського суду).

Крім цього, порядок реалізації вимог банкрута до іншої особи (одного із кредиторів зокрема) передбачений п. 6 ст. 30 Закону про банкрутство, положеннями якого передбачено, що уступка вимог банкрута здійснюється в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, за згодою комітету кредиторів. Ліквідатор має право виставити на відкриті торги вимоги банкрута, якщо інший порядок продажу (уступки) вимог банкрута не встановлено комітетом кредиторів.

У зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції законно та обґрунтовано визнані неправомірними дії ліквідатора Лагутіна В.М. щодо здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог між ЗАТ "Рось" та Боржником згідно листа від 17.04.2006 року № 52.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

За таких обставин справи оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського кодексу України, ст.ст. 25, 30, 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Українській камінь" залишити без задоволення.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.06.2008 року у справі № 01-08/104 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді А.О. Заріцька

В.М. Коваленко