ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.08

Справа № 2/321-07нр.

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія», м. Суми

до відповідача           Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» в особі філії « Шосткинський райавтодор», м Суми

про стягнення          591 873 грн.20 коп.

СУДДЯ Моїсеєнко В.М.

За участю представників сторін:

від позивача          Скорба Л.Ю.

від відповідача          Варуха Ю.В., Краснонос О.В.

Суть спору: У червні 2007 року позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача збитки в сумі 591873 грн. 20 коп., судові витрати, пов‘язані з розглядом справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив , що рішеннями господарського суду Сумської області від 21.07.2004 р. по справі № 17/294-04, від 23.09.2004 р. по справі № 17/346-04, від 29.11.2004 р. по справі № 17/441-04, від 05.12.2005 р. по справі № 17/173-05 з відповідача на користь позивача були стягнуті грошові суми за неналежне виконання договорів поставки і купівлі-продажу. Враховуючи несвоєчасне повернення відповідачем грошових коштів, позивач на ці кошти придбав меншу кількість паливно-мастильних матеріалів (ПММ), ніж міг придбати, в зв‘язку з чим підприємство понесло збитки в сумі 591873,20 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 02.10.2007р. по даній справі позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 341 280 грн.87 коп. збитків, 3432 грн.86 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 224 475 грн.13 коп. – провадження припинено, в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2008р. зазначене судове рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України по справі № 2/321-07 від 17.04.2008р. касаційну скаргу відповідача ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» в особі філії «Шосткинський райавтодор» по даній справі задоволено частково, а рішення господарського суду Сумської області від 02.10.2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 року у справі № 2/321-07 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Згідно ст. 111 12 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції , є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду по зазначеній справі від 07.05.2008р. призначено розгляд справи в судовому засіданні на 19.05.2008р. та зобов’язано сторін подати письмові пояснення з врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 17.04.2008р.

Позивач надав пояснення від 16.05.2008р. , в яких зазначає, що оскільки він не отримав грошових коштів за договорами поставки і купівлі-продажу з вини відповідача, який не виконав свого зобов’язання щодо своєчасного проведення розрахунків, позивач не зміг придбати паливно-мастильних матеріалів за ціною, що існувала на момент, коли відповідач повинен був розрахуватися за придбані товари , тому не отримав запланового прибутку , отже просить суд задовольнити вимоги щодо стягнення з відповідача завданих збитків та судових витрат, пов’язаних з розглядом справи.

09.06.2008р. позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначає , що позивач частково провів розрахунки , тому просить стягнути з відповідача на свою користь 467628 грн.55 коп. завданих збитків та судові витрати.

Відповідач подав заперечення на вимоги позивача, в яких просить суд в позові відмовити.

10.07.2008р. відповідач подав заяву про припинення провадження у справі, в якій вважає , що у нього відсутній обов’язок перед позивачем по відшкодуванню збитків, а тому відсутній господарський спір.

27.10.2008р. від відповідача - Дочірнього підприємства “Сумський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” в особі філії “Шосткинський райавтодор” надійшло клопотання про призначення колегіального розгляду справи №2/321-07.

По клопотанню представника відповідача в судовому засіданні 27.10.2008р. оголошувалася перерва до 10 год.30 хв. 28.10.2008р. для розгляду його клопотання про колегіальній розгляд справи.

Вказане клопотання про колегіальний розгляд справи №2/321-07 ухвалою від 27.10.20008р. заступника голови господарського суду Сумської області залишено без задоволення , оскільки враховуючи ступень складності даної справи та наявний обсяг доказової бази, відсутні підстави для задоволення даного клопотання. Тому, в задоволенні клопотання Дочірнього підприємства “Сумський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України” в особі філії “Шосткинський райавтодор” про призначення колегіального розгляду справи №2/321-07 –відмовлено.

Позивач додатково подав документи, які підтверджують викладені ним у поясненні та заяві про уточнення позовних вимог обставини.

28.10.2008р. відповідач подав додаткові заперечення по справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача , дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне:

Між ТОВ “Конвалія” та Дочірнім підприємством “Сумський облавтодор”ВАТ ДАК “Автомобільні дороги України” в особі філії “Шосткинський райавтодор”були укладені договори поставки № 58 від 01.09.2003 р., № № 69, 70 та 71 від 01.10.2003 р., № 75 від 03.11.2003 р., № 76 від 03.11.2003 р. № 80 від 01.12.2003 р., № 2 від 02.01.2004 р., № 4 від 26.01.2004 р. № 5 від 15.02.2004 р., договір поставки на 2004 рік від 23.03.2004 р. , договори купівлі-продажу № 74 від 31.10.2003 р., № 79 від 28.11.2003 р., № 84 від 19.12.2003 р. № 85 від 19.12.2003 р. № 87 від 22.12.2003 р., № 88 від 23.12.2003 р., № 90 від 26.12.2003 р., № 92 від 30.12.2003 р., № 29 від 31.03.2004 р. , № 41 від 26.05.2004 р., № 58 від 25.06.2004 р., № 59 від 25.06.2004 р., № 64 від 01.07.2004 р., № 67 від 15.07.2004 р., № 68 від 23.07.2004 р., № 69 від 30.07.2004р., № 73 від 03.08.2004 р., № 74 від 03.08.2004 р., № 75 від 03.08.2004 р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що встановлений договором або законом. Самостійним способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Частинами першою та другою ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно ст. ст. 611, 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Протиправність поведінки відповідача підтверджується рішеннями господарського суду Сумської області від 21.07.2004 р. по справі № 17/294-04, від 23.09.2004 р. по справі № 17/346-04, від 29.11.2004 р. по справі № 17/441-04, від 05.12.2005 р. по справі № 17/173-05, якими встановлений факт порушення відповідачем грошового зобов’язання перед позивачем за зазначеними вище договорами поставки та купівлі-продажу. У відповідності з приписами ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України зазначені факти не повинні доводитися знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

З наданих позивачем матеріалів та пояснень вбачається, що вимоги позивача за позовом стосуються стягнення з відповідача саме упущеної вигоди.

Підприємство відповідно до ст. ст. 18 та 20 Закону України “Про підприємства в Україні”(що був чинним до 1 січня 2004 р.), ст. 44 ГК України самостійно планує свою діяльність, вибирає постачальників і споживачів своєї продукції, залучає матеріально-технічні, фінансові та інші ресурси, встановлює ціни на продукцію та послуги відповідно до закону і основним узагальнюючим показником фінансових результатів господарської діяльності є прибуток (доход).

З матеріалів справи, а саме уточнень позовних вимог від 05.06.2008р. (т. 3., а .с. 10-12 ), вбачається сума сплаченого відповідачем боргу по судовим рішенням № 17/294-04 від 21.07.2004р., № 17/346-04 від 23.09.2004р., № 17/441-04 від 29.11.2004р., № 17/173-05 від 05.12.2005р., тому позивач зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 467628 грн.55 коп. збитків.

Таким чином, оскільки позивач не отримав грошових коштів за вищезазначеними договорами поставки і купівлі-продажу з вини відповідача, який не виконав свого зобов’язання щодо своєчасного проведення розрахунків, не зміг придбати паливно-мастильні матеріали за ціною, що існувала на момент , коли відповідач повинен був розрахуватися за придбані товари, позивач не отримав запланований ним прибуток , що свідчить про наявність прямого причинного зв’язку між фактом неодержання цього доходу та невиконанням контрагентом зобов’язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного Кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання, тобто відповідач. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

В наданих відповідачем запереченнях та поясненнях на позовну заяву не наведено жодних обґрунтувань, що свідчили б про вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов‘язання та про відсутність у відповідача вини у порушенні грошових зобов’язань за договорами.

Відповідно до ч. 4 ст. 623 Цивільного Кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Частиною 3 ст. 226 Господарського кодексу України передбачено, що сторона господарського зобов’язання позбавлена права на відшкодування збитків у разі, якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов‘язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього. В даному випадку, позивач ніяким чином не міг запобігти своїми діями виникненню збитків, оскільки підвищення ціни на паливно-мастильні матеріали не залежало від його волі, і це підвищення неможливо попередити будь-якими діями.

Таким чином, позивачем доведений як сам факт порушення відповідачем зобов’язання, наявність причинного зв’язку, збитки, що у зв’язку з цим були йому завдані, а також розмір цих збитків. В свою чергу, відповідач не довів відсутності вини у заподіянні збитків.

Отже, матеріалами справи на час розгляду справи по суті підтверджується заборгованість відповідача в сумі 467628 грн.55 коп.

Відповідач доказів сплати заборгованості в зазначеному розмірі не подав, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 124244 грн. 65 грн. збитків суд провадження у справі припиняє на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44,49,82 -85 ГПК України, - суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Уточнені позовні вимоги задовільнити.

2.Стягнутиз Дочірнього підприємства “Сумський облавтодор”Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії “Автомобільні дороги України”в особі філії “Шосткинський райавтодор”(40002, м. Суми, вул. Роменська, 79/2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Конвалія”(41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Шевченка, 45; ) 467628 грн.55 коп. . збитків, 4676 грн.29 коп. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.В частині стягнення 124244 грн..65 коп. – провадження припинити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                       В.М. МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 31.10.2008 року.

З оригіналом згідно