ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 р.

№ 32/219

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Коробенка Г.П.,

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

Луговська В.В. –дов. від 21.05.2008 року

відповідача - 1

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача - 2

Старостенко Г.Ю. –директор,

відповідача - 3

Арабаджийський Є.Г. – дов. від 29.09.2008 року,

Дробко Д.С. –Голова правління

третя особа

Валіуліна М.М. –дов. від 29.09.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року

у справі

№ 32/219 господарського суду міста Києва

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Вікна-Прок"

- Приватного виробничо-комерційного підприємства "Прок"

- Відкритого акціонерного товариства "Агробудсервіс"

третя особа

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Альянс"

про

визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України А.Й. Осетинського від 13.10.2008 року у зв’язку з перебуванням судді Полянського А.Г. у відпустці, для розгляду касаційної скарги у справі № 32/219 господарського суду міста Києва, утворено колегію суддів у складі: головуючий – Муравйов О.В., судді: Коробенко Г.П., Фролова Г.М.

У квітні 2008 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Вікна-Прок", Приватного виробничо-комерційного підприємства "Прок", Відкритого акціонерного товариства "Агробудсервіс" про визнання договору купівлі-продажу спального корпусу бази відпочинку, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський район, с. Рибаківка від 14.12.2006 року недійсним, визнання договору купівлі-продажу спального корпусу бази відпочинку, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський район, с. Рибаківка від 20.03.2007 року недійсним та здійснення реституції відповідно до вимог чинного законодавства України; а саме: зобов’язання відповідача - 3 повернути майно відповідачу –2; відповідача –2 повернути відповідачу –3 грошові кошти, отримані за дане майно; відповідача –2 повернути майно відповідачу –1, а відповідача –1 повернути відповідачу –2 отримані за дане майно грошові кошти.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про те, що вищезазначені договори повинні бути визнані недійсними, оскільки вони були укладені із порушенням, вимог чинного законодавства України щодо отримання дозволу Фонду державного майна України на відчуження державного майна після прийняття рішення про приватизацію.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2008 року (суддя: Хрипун О.О.) по справі № 32/219 господарського суду міста Києва клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. З метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі законної сили накладено арешт на об'єкт нерухомості –комплекс бази відпочинку "Електромонтажник", розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р., с. Рибаковка, загальною площею 1 335,48м2, що включає в себе спальний комплекс (літ. А) площею 1 214,08м2, адміністративний корпус (літ. Б) площею 121,4м2, вбиральня (літ. В), душеві (літ. Г), ворота металеві (літ. І), огорожа металева (познач. 2, 3), водоцистерни металеві (познач. 4, 5, 6), сміттєзбиральник металевий (познач.7), замощення, асфальт (познач. 1) та заборонено Відкритому акціонерному товариству "Агробудсервіс", Приватному виробничо-комерційному підприємству "Прок", Товариству з обмеженою відповідальністю "ДП Вікна-Прок", Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Березанського району Миколаївської області, Товариству з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Альянс" вчиняти дії по відчуженню, реєстрації та укладенню договорів стосовно майна, що є предметом спірних договорів, а саме: комплексу бази відпочинку "Електромонтажник", розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р., с. Рибаковка, загальною площею 1 335,48м2, що включає в себе спальний комплекс (літ. А) площею 1 214,08м2, адміністративний корпус (літ. Б) площею 121,4м2, вбиральня (літ. В), душеві (літ. Г), ворота металеві (літ. І), огорожа металева (познач. 2, 3), водоцистерни металеві (познач. 4, 5, 6), сміттєзбиральник металевий (позн.7), замощення, асфальт (познач. 1) .

Мотивуючи ухвалу, господарський суд, з посиланням на статті 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про те, що викладені у клопотанні про забезпечення позову обставини свідчать про те, що існує очевидна небезпека утруднення виконання рішення господарського суду у випадку задоволення позову та завдання позивачу значних збитків.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року (судді: Моторний О.А. –головуючий, Кошіль В.В., Шапран В.В.) по справі № 32/219 господарського суду міста Києва ухвала господарського суду міста Києва від 26.05.2008 року скасована.

Мотивуючи постанову, апеляційний господарський суд з посиланням на статті 43, 66 Господарського процесуального кодексу України зазначає про те, що судом першої інстанції не зазначено суттєвих обставин, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Не погоджуючись з постановою, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року по справі № 32/219 господарського суду міста Києва, в якій просить постанову у справі скасувати, а ухвалу господарського суду міста Києва від 26.05.2008 року залишити в силі, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм процесуального права, зокрема, статей 35, 43 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає, що невжиття заходів до забезпечення позову може привести до подальшого перепродажу спірного майна, чим ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відзиви на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судами, предметом позову є визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 14.12.2006 року та від 20.03.2007 року, зобов’язання відповідача - 3 повернути майно відповідачу –2; відповідача –2 повернути відповідачу –3 грошові кошти, отримані за дане майно; відповідача –2 повернути майно відповідачу –1, а відповідача –1 повернути відповідачу –2 отримані за дане майно грошові кошти.

З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись з позовом Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву просило забезпечити позов шляхом заборони Відкритому акціонерному товариству "Агробудсервіс", Товариству з обмеженою відповідальністю "ДП Вікна-Прок", Приватному виробничо-комерційному підприємству "Прок", Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна Березанського району, Миколаївської області, Товариству з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Альянс", іншим особам укладати договори купівлі-продажу, оренди, дарування, застави, а також проводити будь-які дії стосовно спірного майна, а саме спального корпусу бази відпочинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Рибаковка.

У травні 2008 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: комплекс бази відпочинку "Електромонтажник", розташованої за адресою: Миколаївська область, Березанський район. с. Рибаковка, загальною площею 1335,48 кв.м., що включає в себе: спальний комплекс (літ. А) площею 1 214,08м2, адміністративний корпус (літ. Б) площею 121,4м2, вбиральня (літ. В), душеві (літ. Г), ворота металеві (літ. І), огорожа металева (познач. 2, 3), водоцистерни металеві (познач. 4, 5, 6), сміттєзбиральник металевий (познач.7), замощення, асфальт (познач. 1) та заборонити вчиняти дії по відчуженню (продажу, купівлі, міни, даруванню, відмови на користь третіх осіб), реєстрації та укладенню договорів стосовно майна, що є предметом оскаржуваних договорів Відкритому акціонерному товариству "Агробудсервіс", Приватному виробничо-комерційному підприємству "Прок", Товариству з обмеженою відповідальністю "ДП Вікна-Прок", Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Березанського району Миколаївської області, Товариству з обмеженою відповідальністю "Агробуд-Альянс" відносно майна, а саме: комплексу бази відпочинку "Електромонтажник", розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р., с. Рибаковка, загальною площею 1 335,48м2, що включає в себе спальний комплекс (літ. А) площею 1 214,08м2, адміністративний корпус (літ. Б) площею 121,4м2, вбиральня (літ. В), душеві (літ. Г), ворота металеві (літ. І), огорожа металева (познач. 2, 3), водоцистерни металеві (познач. 4, 5, 6), сміттєзбиральник металевий (позн.7), замощення, асфальт (познач. 1).

Клопотання мотивовані тим, що відповідно до спірних договорів відповідач-1 продав відповідачу-2, а відповідач-2 в подальшому продав відповідачу-3 нерухоме майно, а саме: комплекс бази відпочинку "Електромонтажник", розташованої за адресою: Миколаївська область, Березанський район. с. Рибаковка, загальною площею 1335,48 кв.м., що включає в себе: спальний комплекс (літ. А) площею 1 214,08м2, адміністративний корпус (літ. Б) площею 121,4м2, вбиральня (літ. В), душеві (літ. Г), ворота металеві (літ. І), огорожа металева (познач. 2, 3), водоцистерни металеві (познач. 4, 5, 6), сміттєзбиральник металевий (познач.7), замощення, асфальт (познач. 1).

Вказане нерухоме майно вибуло із власності Відповідача-1 без згоди органу управління державним майном, а саме без згоди Регіонального відділення Фонду державного майна по м. Києву, що є порушенням чинного законодавства.

Позивач вважає, що спірні договори повинні бути визнані недійсними, оскільки вони були укладені із порушенням положень Статуту підприємства, вимог чинного законодавства України щодо отримання дозволу Фонду державного майна України, а також приховання факту продажу об’єктів нерухомості підприємства, в якому більше половини акцій належало державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, незаконно позбавивши права власності на майно вартістю 665400,00 грн.

Також позивач посилається на те, що Відкритим акціонерним товариством "Агробудсервіс" було порушено пункт 4 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного майна", яким встановлено, що з моменту прийняття рішення про приватизацію майна державного підприємства орган, що здійснює управління майном цього підприємства, передає у встановленому порядку функції з управління цим майном державним органам приватизації; стосовно цього підприємства припиняється дія норм Господарського кодексу України в частині купівлі, продажу, передачі, обміну, здачі в оренду, надання безоплатно, списання майна, випуску та придбання цінних паперів, надання та одержання кредитів у розмірах, що перевищують середньорічний рівень таких операцій за останні три роки з урахуванням рівня інфляції, а також забороняється передача майна в іпотеку. Якщо ці дії необхідні для ефективного функціонування державного підприємства, майно якого приватизується, вони здійснюються підприємством з дозволу державних органів приватизації.

Позивачем відзначено, що дозволу державного органу приватизації, у даному випадку Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, на відчуження державного майна після прийняття рішення про приватизацію отримано не було.

За таких обставин позивач вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту, заборони відповідачам і третім особам вчиняти дії по укладенню договорів стосовно нежитлових приміщень, які є предметом оскаржуваних договорів, може унеможливити виконання рішення суду щодо повернення майна законному власнику, у разі визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу, а також призведе до утруднення виконання рішення суду, що завдасть шкоди правам та охоронюваним законом інтересам позивача.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи щодо забезпечення позову здійснюються господарським судом з метою забезпечення виконання рішення господарського суду, але тільки в разі необхідності, оскільки безпідставне вжиття таких заходів може призвести до порушень прав та інтересів відповідача, більш того, заподіяти йому матеріальну шкоду.

Заходи забезпечення застосовуються лише за наявності достатньо вагомих свідчень про те, що за час провадження у справі майно відповідача (або майно, яке він утримує) може зникнути, бути виведеним з ладу, погіршитись, що може зробити неможливим або утруднити виконання рішення господарського суду.

Згідно із статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд першої інстанції, врахувавши доводи позовної заяви та мотиви клопотання про забезпечення позову, з огляду на те, що предметом спірних договорів є нерухоме майно, врахувавши, що предметом позову є, зокрема, зобов’язання відповідача - 3 повернути майно відповідачу –2; відповідача –2 повернути відповідачу –3 грошові кошти, отримані за дане майно; відповідача –2 повернути майно відповідачу –1, а відповідача –1 повернути відповідачу –2 отримані за дане майно грошові кошти, зваживши на те, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до погіршення якості майна, дійшов висновку, що клопотання позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відзначено судом першої інстанції і те, що викладені у клопотанні обставини свідчать про те, що існує очевидна небезпека утруднення виконання рішення господарського суду у випадку задоволення позову та завдання позивачу значних збитків. Крім того, судом враховано те, що існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційний господарський суд виходив з того, що судом не зазначено суттєвих обставин, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Колегія суддів, не погоджується з даними висновками суду апеляційної інстанції та вважає, що судом апеляційної інстанції невірно застосовані норми процесуального права, зокрема, стаття 66 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до помилкового скасування ухвали господарського суду першої інстанції, який всебічно, повно і об’єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності з врахуванням того, що невжиття заходів до забезпечення позову може привести до погіршення якості майна, чим ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду та дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи викладене, постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року у справі № 32/219 господарського суду міста Києва підлягає скасуванню, а ухвала господарського суду міста Києва від 26.05.2008 року у справі № 32/219 - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 6 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року у справі № 32/219 господарського суду міста Києва скасувати.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.05.2008 року у справі №32/219 залишити без змін.

Головуючий           О.Муравйов

Судді :                                                                       Г.Коробенко

Г. Фролова