ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2008 р. Справа № 47/302-08

вх. № 6622/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Тетянченко К.В. за довіреністю від 03.09.2008р.; відповідача - Тарасов А.Г. за довіренстю №08-11/4114/2-07 від 10.12.2007р.

розглянувши справу за позовом

ЗАТ "Харківське підприємство по виробництву імунобіологічних та лікарських препаратів "Біолік" , м. Харків

до

Харківської міської ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за Закритим акціонерним товариством "Харківське підприємство по виробництву імунобіологічних та лікарських препаратів "Біолік" право власності на склад стеклотари літ. "Я-1", площею 174,2 м.кв.; гараж літ. "Р-1", площею 62,0 кв.м.; сіносховище літ. "Е-1", площею 170,4 кв.м., нежитлову будівлю цеху антирабічного імуноглобуліну літ. "АИ-1", площею 528,2 кв.м., розташовані за адресою м. Харків, Помірки, 70.

Позивач у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі, 10.09.2008р. надав через канцелярію суду документи, згідно супровідного листа, для залучення до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, але відзив на позов та документи витребувані судом не надав.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено наступне.

Рішенням XL сесії Харківської міської ради IV скликання від 28.09.2005р. № 180/05 "Про припинення та надання у користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель та споруд" ЗАТ "Біолік" надана в оренду земельна ділянка загальною площею 12,7086 га, за адресою: Помірки, 70, м. Харків.

На виконання рішення сесії, був укладений договір оренди землі від 01.03.2006р., р.н. 13027/63, за умов якого ЗАТ "Біолік" орендує земельну ділянку за адресою м. Харків, Помірки, 70 загальною площею 12,7086 га.

Для забезпечення господарських потреб, реалізуючи свою фахову діяльність, по забезпеченню населення України медичними вакцинами, позивачем, без відповідного погодження та дозволу органів державної влади, із залученням фахівців відповідних будівельних професій, на виділеній земельній ділянці в Помірках м. Харкова, було збудовано чотири нежитлові будівлі, а саме: склад стеклотари, площею 174,2 кв.м., гараж площею 62,0 кв.м., сіносховище площею 170,4 кв.м. та нежитлову будівлю - цех антирабічного імуноглобуліну площею 528,2 кв.м.

Як свідчать матеріали справи, КП "ХМБТІ", проводячи інвентаризацію зведених споруд, в технічних паспортах від 21.06.2004р., зареєструвало забудови наступним чином: склад стеклотари, площею 174,2 кв.м. - за літ. "Я-1"; гараж площею 62,0 кв.м. - за літ. "Р-1"; сіносховище площею 170,4 кв.м. - за літ. "Е-1", а 12.08.2008р. - нежитлову будівлю площею 528,2 кв.м. за літ. "АИ-1". Зведені споруди уявляють собою побутові приміщення для обслуговування цеху антирабічного імуноглобуліну, які в сучасних умовах виробництва потрібні ЗАТ "Біолік" для використовування у фаховій діяльності та подальшого розвитку у галузі фармації.

Вказане будівництво уявляє собою новий цех з виробництва лікарських засобів (антирабічного імуноглобуліну).

Введення до експлуатації зазначеного цеху запроваджується в рамках національної політики імпорту ліків. Підприємство бере участь у національній програмі онкологія та імунопрофілактика, лікування недоношених дітей, забезпечення населення ліками та вакцинами.

Відповідність будівництва нових приміщень, яке здійснювалося за кошти позивача, вимогам діючих будівельних норм та правил України підтвержується розробленими Харківською національною академієюміського господарства (державна ліцензія АВ 109980 від 07.08.2006р.), відповідно до висновків яких технічний стан основних несучих конструкцій та огорож будівель відповідають 1-му ступеню стану конструкцій та характеризуються як нормальні та придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

У зв'язку з тим, що будівництво виконано позивачем самочинно не є можливим ввести будівлі до експлуатації у встановленому чинним законодавством порядку.

Але, згідно ч.і ст. 4 ЗУ “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно юридичних осіб. Згідно положень Цивільного кодексу зазначена нежитлова будівля відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.

Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.

Згідно частини 1 статті 332 Цивільного кодексу України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Позивач звертався з листом щодо видачі йому свідоцтва на право власності на реконструйовані приміщення, але до теперішнього часу відповіді не отримав.

Частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання

Згідно п. 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 316, 321, 328, 331, 376, 386 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 49, ст. 75, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Визнати за Закритим акціонерним товариством "Харківське підприємство по виробництву імунобіологічних та лікарських препаратів "Біолік" (61070, м. Харків, Помірки, 70, код 01973452) право власності на склад стеклотари літ. "Я-1", площею 174,2 м.кв.; гараж літ. "Р-1", площею 62,0 кв.м.; сіносховище літ. "Е-1", площею 170,4 кв.м., нежитлову будівлю цеху антирабічного імуноглобуліну літ. "АИ-1", площею 528,2 кв.м., розташовані за адресою м. Харків, Помірки, 70.

Повний текст рішення підписаний 10.09.2008р.

Суддя