ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2008 р.

Справа № 31/45-08-2416

Позивач: ТОВ „Юридична фірма „Тимофієнко та партнери”

Відповідач: ВП „Хімтяжмонтаж” ТОВ

про стягнення 27 000 грн.

Суддя господарського суду

Одеської області Лєсогоров В.М.

В засіданні приймали участь представники:

від позивача: Тимофієнко О.А.

від відповідача: Тодорова Є.Д., Касім Б.О.

Суть спору: позивач вимагає стягнення з відповідача 27 000 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди за період з квітня 2007 року по грудень 2007 року включно, які як вказує позивач спричинені відповідачем шляхом безпідставного розірвання договору про надання юридичних послуг в односторонньому порядку.

З відзиву на позов убачається, що відповідач позов не визнає з підстав викладених у відзиві.

Представник позивача позов підтримав.

Представники відповідача позов не визнали.

Матеріалами справи встановлено:

14.11.2006 року сторони уклали договір № 29/23 відповідно до умов якого відповідач надає позивачу завдання на юридичні послуги, а позивач на підставі завдань надає юридичні послуги. Підтвердженням надання юридичних послуг є акт. За юридичні послуги відповідач щомісячно сплачує плату згідно протоколу узгодження ціни № 1. Договір діє до 31.12.2007 року. Якщо інше не передбачено договором або законодавством, договір може бути розірваний лише за домовленістю сторін.

З приводу цього договору слід вказати, що по перше надання завдань на юридичні послуги в обов`язки відповідача не входить і є його правом, по друге договір передбачає оплату саме за надані юридичні послуги і не передбачає оплату за готовність надавати юридичні послуги без їх надання.

Протоколом № 1 від 14.11.2006 року сторони встановили, що за юридичні послуги відповідач до 1 числа кожного місяця сплачує позивачу 100% авансом за цей місяць 3 000 грн.

На копії рахунку № 4 від 18.04.2007 року на суму 1 500 грн. за юридичні послуги є відмітка відповідача про те, що в наданні послуг відмовлено з 01.04.2007 року. З цієї відмітки не убачається рішення про розірвання договору в односторонньому порядку.

З копії листа відповідача № 107 –07 від 18.04.2007 року убачається, що відповідач відмовляє в подальшому наданні завдань на юридичні послуги. З цього листа не убачається рішення про розірвання договору в односторонньому порядку.

Акти виконаних робіт за листопад 2006 року, грудень 2006 року, січень 2007 року, лютий 2007 року, березень 2007 року суд відхиляє оскільки вони не мають відношення до спірного періоду і спірних обставин.

Відповідно до ст. 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 224 ГК України - учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 225 ГК України - до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство яке регулює спірні правовідносини, суд зробив наступні висновки.

Надання завдань на юридичні послуги в обов`язки відповідача не входить і є його правом. Договір передбачає оплату саме за надані юридичні послуги і не передбачає оплату за готовність надавати юридичні послуги без їх надання.

У період з квітня 2007 року по грудень 2007 року включно відповідач не надавав позивачу завдань на юридичні послуги, що є його правом, в зв`язку із чим юридичні послуги позивачем не надавалися, і в наслідок цього відповідач не зобов`язаний платити позивачу за ненадані юридичні послуги. Отже, відповідач у період з квітня 2007 року по грудень 2007 року включно не має перед позивачем будь –якої заборгованості по договору.

Відміткою на рахунку № 4 від 18.04.2007 року та листом № 107 –07 від 18.04.2007 року відповідач в односторонньому порядку договір не розривав, в зв`язку із чим не порушив умову договору щодо розірвання договору лише за домовленістю сторін.

З викладеного убачається, що у період з квітня 2007 року по грудень 2007 року включно відповідач не порушив будь – яких зобов`язань перед позивачем, в зв`язку із чим у позивача не можуть виникнути збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 27 000 грн. яку позивач обрахував виходячи з договірної ставки за юридичні послуги.

На підставі викладеного в задоволенні позову слід відмовити.

Суд відхиляє правові позиції позивача, в зв`язку з їх невідповідністю законодавству та обставинам справи.

Судові витрати у справі по держмиту та за ІТЗ судового процесу покладаються на позивача, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 84 ГПК України - в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами.

Отже, господарський суд має в резолютивній частині рішення вирішити питання про покладення на позивача фактично понесених ним судових витрат у справі в зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову –відмовити.

Покласти на ТОВ „Юридична фірма „Тимофієнко та партнери” судові витрати у справі по держмиту в сумі 270 грн. та за ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн.

Датою складання рішення відповідно ст. 84 ГПК України визначити 25.07.2008 року.

Рішення набуває законної сили з 05.08.2008 р.

Суддя Лєсогоров В. М.