ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04"
серпня 2008 р.
Справа № 38/207-08

вх. № 5637/6-38

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився  відповідача
- Бабич О.Є., дов. № 08-11/4154/2-07 від 10.12.2007 року;

розглянувши справу за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Харків

до  Харківської міської
ради, м. Харків

про визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ФОП ОСОБА_1 звернулась до господарського суду
Харківської області з позовними вимогами до Харківської міської ради про
визнання права власності на будівлю - склад, що складається з  нежитлових приміщень: № 1 склад, площею 65,4
кв.м., № 2 склад, площею 65,4 кв.м., № 3 склад, площею 65,4 кв.м., № 4 склад,
площею 65,4 кв.м., № 5 склад, площею 65,4 кв.м., № 6 кабінет, площею 11,3
кв.м., № 7 тамбур, площею 5,7 кв.м., № 8 кабінет, площею 9,5 кв.м., № 9 щитова,
площею 3,7 кв.м., № 10 кімната охорони, площею 9,6 кв.м., № 11 склад, площею
21,4 кв.м., № 12 склад, площею 173,8 кв.м., загальною площею 562 кв.м., в літ
«О-1», що розташована по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що
30 травня 2001 року комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації їй було видане реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого
майна, які належать фізичним особам, згідно якого КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації посвідчує, що нежитлова будівля літ «О-1», що
розташована в АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності на підставі
договору купівлі - продажу від 24.05.2001 року, посвідченого 1-ю Харківською
державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-743 за позивачем.           В період з 2006-2007 рр. позивач
зробив реконструкція зазначеної нежитлової будівлі.

Відповідно до
технічного висновку про відповідність самовільно реконструйованої будівлі
державним будівельним нормам та правилам, а також можливості її подальшої
експлуатації, що виконаний ТОВ проектним інститутом «Електропром», будівництво
не вплинуло незадовільно на існуючу будівлю. Реконструкція здійснена с
достатньою надійністю та розміщення контори, посту охорони та складських
приміщень в них можливо.

Експлуатація
зазначених нежитлових приміщень можлива при виконанні відповідних протипожежних
заходів та утеплення стін.

Представник позивача підтримує позовні вимоги, вважає їх таким, що
підлягають задоволенню, зазначає, що згідно статті 386 Цивільного кодексу
України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути  за рішенням
суду визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, проте представник
відповідача у судовому засіданні у своїх поясненнях просить суд вирішити спір
відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що 30 травня 2001 року
комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»
позивачу було видане реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які
належать фізичним особам, згідно якого КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» посвідчує, що нежитлова будівля літ «О-1» кв.м., розташована в
АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності на підставі договору
купівлі - продажу від 24.05.2001 року, посвідченого 1-ю Харківською державною
нотаріальною конторою за реєстровим № 6-743 за позивачем.

В період з
2006-2007 рр. позивачем була здійснена реконструкція зазначеної нежитлової
будівлі.

Відповідно до
технічного висновку про відповідність самовільно реконструйованій будівлі
державним будівельним нормам та правилам, а також можливості її подальшої
експлуатації, що виконаний ТОВ проектним інститутом «Електропром», будівництво
не вплинуло незадовільно на існуючу будівлю. Реконструкція здійснена з
достатньою надійністю та розміщення контори, посту охорони та складських
приміщень в них можливо. Експлуатація зазначених нежитлових приміщень можлива
при виконанні відповідних протипожежних заходів та утеплення стін.

Згідно експертного
висновку Червонозаводського районного відділу м. Харкова Головного управління
МНС України в Харківській області від 11.07.07. № 12/773 проведеною експертизою
правильності та повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів
у робочому проекті ТОВ «Пожежсервіс» 26/06-ПС «Виконання системи автоматичної
пожежної сигналізації складських приміщень ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1»,
порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.

Листом від
22.10.2007 року зазначений відділ МНС повідомив, що не буде заперечувати проти
збереження самовільно реконструйованих приміщень в будівлі літ «О-1» по
АДРЕСА_1 при умові виконання заходів технічних умов пожежної охорони та
технічних висновків.

Згідно висновку державної санітарно -
епідеміологічної експертизи від 14.06.2007 року № 355-3.1 щодо можливості
збереження самовільно реконструйованої будівлі по АДРЕСА_1 у Червонозаводському
районі м. Харкова, погоджено розміщення зазначеного об'єкту.

Рішенням
Харківської міської ради від 27.09.2006 року № 123/06 «Про надання згоди на
розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для
експлуатації та обслуговування будівель и споруд» відповідачем позивачу була
надана згода на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,1400 га
по АДРЕСА_1 (Червонозаводський район) для експлуатації та обслуговування
будівлі - складу.

Згідно статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної
ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті
водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а
також за  умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його
земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно статті 376
Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа,  яка  здійснила
або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може
бути  за рішенням суду визнане за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети,  за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Якщо  власник  (користувач)
земельної  ділянки  заперечує проти  визнання
права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне  будівництво  на
його  земельній ділянці,  або
якщо  це  порушує права інших осіб,  майно підлягає знесенню особою,  яка здійснила (здійснює) самочинне  будівництво, або за її рахунок.

Згідно ст.ст. 16, 22, 23 Цивільного кодексу України кожна особа
має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу, про спонукання примусово виконати свій обов'язок в
натурі, а також відшкодування збитків та моральної шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як
підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ід.
номер НОМЕР_1) право власності на будівлю - склад, що складається з  нежитлових приміщень: № 1 склад, площею 65,4
кв.м., № 2 склад, площею 65,4 кв.м., № 3 склад, площею 65,4 кв.м., № 4 склад, площею
65,4 кв.м., № 5 склад, площею 65,4 кв.м., № 6 кабінет, площею 11,3 кв.м., № 7
тамбур, площею 5,7 кв.м., № 8 кабінет, площею 9,5 кв.м., № 9 щитова, площею 3,7
кв.м., № 10 кімната охорони, площею 9,6 кв.м., № 11 склад, площею 21,4 кв.м., №
12 склад, площею 173,8 кв.м., загальною площею 562 кв.м., в літ «О-1», що
розташована по АДРЕСА_1.

Суддя