ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2008 р.

Справа № 7/228-08-3979

За позовом: ДП „Пересувна механізована колона №71”, м.Білгород-Дністровський

до відповідача: КП „Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації”, м.Білгород-Дністровський

третя особа на боці позивача: Українська державна будівельна корпорація „Укрбуд”, м.Київ

про визнання права власності

Суддя Лепеха Г.А.

Представники:

Від позивача –Дарієнко В.Д., за довіреністю.

Від відповідача –не з’явився.

Від третьої особи –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство „Пересувна механізована колона №71” (далі –Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до комунального підприємства „Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації” (далі –Відповідач) за участю третьої особи на боці позивача –Української державної будівельної корпорації „Укрбуд” про визнання права власності на майно, яке знаходиться на балансі позивача, а саме: майно на земельній ділянці загальною площею 42 400 кв. м. за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61 у складі наступних будівель і споруд:

А - майстерні загальною площею 198,8 кв. м;

Б - склад загальною площею 65,1 кв. м;

В - гаражі загальною площею 349,6 кв. м;

Г - склад загальною площею 209,1 кв. м;

Д - склад загальною площею 97,1 кв. м;

Є - склад загальною площею 119,1 кв. м;

Ж - розчинний вузол загальною площею 32,1 кв. м;

З - склад загальною площею 844,7 кв. м;

№1 - під’їзна залізнична колія.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не направив, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив.

22.10.2008р. до суду надійшло клопотання (вх. №21426) третьої особи про розгляд даної справи без участі їх представника.

Керуючись ст.75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір без участі відповідача і без відзиву на позов за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

На балансі Державного підприємства „Пересувна механізована колона №71” знаходиться державне майно на земельній ділянці загальною площею 42 400 кв. м. за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61 у складі наступних будівель і споруд:

А - майстерні загальною площею 198,8 кв. м;

Б - склад загальною площею 65,1 кв. м;

В - гаражі загальною площею 349,6 кв. м;

Г - склад загальною площею 209,1 кв. м;

Д - склад загальною площею 97,1 кв. м;

Є - склад загальною площею 119,1 кв. м;

Ж - розчинний вузол загальною площею 32,1 кв. м;

З - склад загальною площею 844,7 кв. м;

№1 - під’їзна залізнична колія.

Всі вказані об’єкти нерухомості були побудовані за кошти підприємства у 1970-1980-х роках і на протязі всього часу використовуються підприємством для своєї підприємницької діяльності. У зв’язку з більш ніж 30-літнім строком від будівництва вказаних об’єктів, неодноразовою зміною керівництва підприємства, а також закінченням встановленого законом 5-річного терміну зберігання бухгалтерських документів у підприємства не збереглись документи на право власності на вказані об’єкти державної власності, що створює труднощі у діяльності підприємства. З метою отримання документів на право власності наше підприємство і Українська державна будівельна корпорація „Укрбуд” звернулись до комунального підприємства „Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації” з заявою про видачу свідоцтва про право власності, на яке було отримано відповідь № 1727 від 14.08.2008р. про неможливість оформлення права власності у зв’язку з необхідністю проведення ряду заходів та неподанням документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою.

Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до господарського суду Одеської області з позовом про визнання права власності на зазначене майно.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій –це волевиявлення осіб, які безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов’язків. При цьому ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно п.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 204 ЦК України зазначено, що договір укладений між сторонами по справі, як цивільно-правовий правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлено законом, та він не визнаний судом недійсними, тому зобов’язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому вимогами ст. 527 цього ж кодексу передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином у відповідності з законом, іншими правовими актами, а при відсутності конкретних вимог по виконанню зобов'язання - у відповідності з вимогами, які в певних умовах зазвичай ставляться.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року право власності на нерухоме майно підлягає обов’язковій реєстрації.

Згідно п. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передавання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому п.3 зазначеної статті цього ж кодексу передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Крім цього відповідно до ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України у разі, якщо якась особа не визнає право власності іншої особи на належне такій іншій особі на праві власності майно, порушує право власності такої іншої особи на це майно, така інша особа має право звернутися до суду з позовом до особи, що порушила або не визнає її право власності для захисту свого права власності.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не заперечуються відповідачем, отже, підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати право власності за державним підприємством „Пересувна механізована колона №71” (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61. Код ) на майно на земельній ділянці загальною площею 42 400 кв. м. за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61 у складі наступних будівель і споруд:

А - майстерні загальною площею 198,8 кв. м;

Б - склад загальною площею 65,1 кв. м;

В - гаражі загальною площею 349,6 кв. м;

Г - склад загальною площею 209,1 кв. м;

Д - склад загальною площею 97,1 кв. м;

Є - склад загальною площею 119,1 кв. м;

Ж - розчинний вузол загальною площею 32,1 кв. м;

З - склад загальною площею 844,7 кв. м;

№1 - під’їзна залізнична колія.

3. Зобов’язати комунальне підприємство „Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації” зареєструвати право власності за державним підприємством „Пересувна механізована колона №71” (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61. Код ) на майно на земельній ділянці загальною площею 42 400 кв. м. за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61 у складі наступних будівель і споруд:

А - майстерні загальною площею 198,8 кв. м;

Б - склад загальною площею 65,1 кв. м;

В - гаражі загальною площею 349,6 кв. м;

Г - склад загальною площею 209,1 кв. м;

Д - склад загальною площею 97,1 кв. м;

Є - склад загальною площею 119,1 кв. м;

Ж - розчинний вузол загальною площею 32,1 кв. м;

З - склад загальною площею 844,7 кв. м;

№1 - під’їзна залізнична колія.

4. Стягнути з комунального підприємства „Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації” (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Леніна, 23) на користь державного підприємства „Пересувна механізована колона №71” (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 61. Код ) 85 /вісімдесят п’ять/ грн. 00 коп. державного мита та 118 /сто вісімнадцять/ грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду є обов’язковим до виконання на усій території України відповідно до вимог ст. 45 ГПК України та підлягає державній реєстрації в органах МБТІ на підставі ст. 182 ЦК України та ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку

з дня його прийняття.

Наказ видати після прийняття рішенням законної сили.

Суддя Лепеха Г.А.