ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

01.07.2008

Справа №2-6/6055-2008

За заявою Відкритого акціонерного товариства „Кримнафтопродукт” про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду у справі №2-7/07-4

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Кримнафтопродукт”, м.Сімферополь,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримнафтозбут”, м.Сімферополь,

про визнання права власності та зобов’язання повернути майно.

Суддя Шкуро В.Н.

представники:

Від позивача – Федотов О.Г., голова правління.

Від відповідача – не з’явився, клопотання.

встановив:

ВАТ „Кримнафтопродукт” звернулося до господарського суду АР Крим з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Кримського постійно діючого третейського суду при асоціації „Юридична практика” у справі №2-7/07-4 від 27.07.2007р. за позовом ВАТ „Кримнафтопродукт” до ТОВ „Кримнафтозбут” про визнання права власності на майно та зобов’язання повернути майно.

Вимоги заяви ґрунтуються на положеннях ч.3 ст.55 Закону України ”Про третейські суди” та мотивовані тим, що виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує виконання дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умов видачі компетентним судом виконавчого документу.

Також заявник посилається на лист Міністерства юстицій №19-32/1 в якому йдеться, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, повинні добровільно виконати рішення третейського суду без будь яких умов. В разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, таке рішення не може бути виконано лише сторонами спору, а потребує здійснення певних дій органом державної реєстрації прав.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Кримнафтозбут” у запереченнях на заяву ВАТ „Кримнафтопродукт” зазначило, що свій обов’язок, покладений на нього рішенням третейського суду виконало 06 червня 2007 року, повернувши майно ВАТ „Кримнафтопродукт”, що підтверджується актом приймання - передачі майна по договору оренди № 03/03 від 31 січня 2007 року (т.1, а.с.13).

В судовому засіданні представник позивача Федотов О.Г. пояснив, що позивачу потрібен наказ на примусове виконання КРП „Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м.Євпаторії” шляхом проведення державної реєстрації визнаного рішення третейського суду права власності позивача на нерухоме майно автозаправну станцію №20 в м.Євпаторії по вул.Сімферопольська,57.

Дослідивши доводи сторін і надані ними докази, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями частини п’ятої статті 124 Конституції України тільки судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

В свою чергу відповідно до Закону України „Про третейські суди” третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов’язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби (стаття 57 Закону „Про третейські суди”, пункт 1 частини другої статті 3 Закону України „Про виконавче провадження”). Отже, третейський розгляд не є правосуддям, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції. Рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів сторін у сфері цивільних і господарських відносин.

Відповідно до ст.55 Закону України „Про третейські суди” рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Оскільки розгляд третейськими судами справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, згідно із пунктом 6 ст.6 Закону України „Про третейські суди” взагалі виключається, це положення слід розуміти так, що виконавчий документ видається компетентним судом у разі якщо є потреба у примусовому виконанні рішення, тобто є необхідність у вчинення зазначеними органами та їх службовими особами дій, які направлені на примусове виконане рішення третейського суду зобов’язальною стороною. Видача виконавчого документу на зобов’язання особи, яка не є зобов’язальною стороною (не сторона третейського розгляду) вчинити певні дії, є неприпустимим.

Опосередкованим підтвердженням зазначеної позиція є діючий порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Так, відповідно до ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право власності юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України підлягає обов’язковій державній реєстрації.

Під поняттям державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Визначений статтею 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” вичерпний перелік документів для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, містить лише рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили. Рішення третейського суду до таких документів не віднесено.

Оскільки, обов’язок покладений на ТОВ „Кримнафтозбут” рішенням третейського суду від 27 липня 2007 року в частині повернення майна виконано боржником добровільно, що підтверджується актом приймання - передачі майна по договору оренди № 03/03 від 31 січня 2007 року, це виключає видачу наказу про примусове виконання рішення третейського суду в цій частині.

В свою чергу, рішення третейського суду про визнання права власності за своєю природою як акт недержавної юрисдикційної діяльності, спрямоване на встановлення юридичного факту у сфері цивільних і господарський відносин і взагалі не потребує вчинення зобов’язальною стороною (відповідачем) будь-яких дій.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України у підпункті 2.1 п.2 Рекомендацій президії „Про деякі питання практики застосування господарськими судами Закону України „Про третейські суди” де зазначено, що коли виконання рішення третейського суду не потребує вчинення певних дій органами державної влади, місцевого самоврядування та їх службовими особами (наприклад, рішення про визнання права власності), то у господарського суду відсутні правові підстави для прийняття та розгляду заяви про видачу виконавчого документа.

Таким чином, заява про видачу виконавчого документу для виконання рішення третейського суду в частині визнання права власності не підлягає задоволенню.

Щодо посилання представника ВАТ „Кримнафтопродукт” на лист Міністерства юстиції України №19-32/1 від 09.01.2007р., то суд з урахування викладеного вище та на підставі частини 2 статті 4 ГПК України не застосовує його при вирішенні спору.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про не обґрунтованість заяви Відкритого акціонерного товариства „Кримнафтопродукт” та як наслідок відмовляє в видачі виконавчого документу для виконання рішення третейського суду про визнання права власності та спонукання до виконання певних дій.

Керуючись ст.ст.86, ч.4 ст.117 ГПК України, ст.56 Закону України ”Про третейські суди”, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Відкритому акціонерному товариству „Кримнафтопродукт” у видачі виконавчого документу про примусове виконання рішення Кримського постійно діючого третейського суду при асоціації „Юридична практика” у справі №2-7/07-4 від 27.07.2007р. за позовом ВАТ „Кримнафтопродукт” до ТОВ „Кримнафтозбут” про визнання права власності на майно та зобов’язання повернути майно.

Копії даної ухвали направити на адреси:

-          ВАТ „Кримнафтопродукт” – 95023, м.Сімферополь, вул.Ялтинське шосе, 12;

-          ТОВ „Кримнафтозбут” - 95023, м.Сімферополь, вул.Ялтинське шосе, 12;

рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.