ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2008 р.

Справа № 13/199/08

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - Величко Т.А., суддів: Бойко Л.І., Жукової А.М.

при секретарі судового засідання Арбієві А.А. за участю представників сторін:від позивача –Коляда В.М., Кравченко А.М.; від відповідача –Мовшук С.В.; від третьої особи –Дроздова М.Б., розглянувши апеляційну скаргу Спільного українсько-англійського підприємства “Західна нафтова група” у формі ТОВ на рішення господарського суду Миколаївської області від 30.09.2008р.зі справи № 13/199/08 за позовом Державного підприємства “Національна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-українська АЕС” до Спільного українсько-англійського підприємства “Західна нафтова група” у формі ТОВ за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача —Южноукраїнська міська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення земельної ділянки у придатний для використання стан, включаючи знесення споруд

встановив:

ДП НЕК “Енергоатом” в особі ВП “Южно-Українське АЕС” звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до WOG “Західна нафтова група”, 3-тя особа без самостійних вимог на стороні відповідача —Южноукраїнська міська Рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення її у придатний до використання стан, включаючи знесення споруд.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу 19.04.95р. відповідно до рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської Ради н/р №90 від 19.04.95р. надано Державний акт на право постійного користування землею серії 11-МК №002138 від 19.04.95р. площею 26,68га.

Южноукраїнською міською Радою 30.05.07р. рішенням № 380 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки спільному україно-англійському підприємству “Західна нафтова група” ТОВ в довгострокову оренду для комерційного використання під розміщення та обслуговування АЗС в районі бувшого поста ДАЇ в м. Южноукраїнськ, при цьому, частина цієї земельної ділянки розміщена на землях пл. 26,68га, що надані позивачу в постійне користування, тоді як п.2 рішення №330 від 30.05.07р. АЗС розміщується в районі бувшого поста ДАЇ в місті Южноукраїнськ.

Відповідач відзив на позовні вимоги не надав.

3-тя особа —Южноукраїнська міська Рада заявила кдопотання про укладення між сторонами мирової угоди, відповідно до якої в державний акт ІІ-МК №002138 від 19.04.95р., наданий В.О. “Південно-Українська АС” внести зміни з врахуванням проекту “Перенесення ділянки теплотрас ДУ 700 та ДУ 500 в район першого в'їзду в м. Южноукраїнськ”, підтверджуючи, що зайняття земельної ділянки позивача відповідачем при будівництві АЗС сталося в зв'язку з перенесенням мереж теплотраси.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.09.08р. (суддя Василяка К.Л.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. При цьому господарський суд виходив з із доведеності факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, право користування позивача на яку підтверджено державним актом. Питання укладення між сторонами мирової угоди шляхом внесення відповідних змін в державний акт АЕС не вирішено.

Не погоджуючись з висновками суду, СП “Західна нафтова група” ТОВ звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду.

Доводи скаржника грунтуються на такому:

?          судом не взято до уваги чинність укладеного 18.06.07р. між Южноукраїнською міською радою та СП “Західна нафтова група” на підставі рішення 24 сесії 5 скликання від 30.05.07р. № 330 договору оренди земельної ділянки пл. 0,1га під розміщення та обслуговування АЗС в районі бувшого поста ДАЇ в межах м. Южноукраїнськ строком на 10 років, державна реєстрація якого здійснена 21.06.07р., а отже, відповідач отримав в користування земельну ділянку пл. 0,1га на законних підставах і тому твердження про самовільне зайняття земельної ділянки не відповідає дійсності.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Крім того, ст.14 Основного Закону визначено: земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Правові підстави та порядок набуття у власність чи надання у користування земельних ділянок громадянам і юридичним особам встановлені Земельним Кодексом України.

Ст. 125 ЗК України визначено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її межу натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї (тобто, державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, договору оренди земельної ділянки) та його державної реєстрації —забороняється.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” від 19.06.03р. самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії осіб, які свідчать про фактичне використання ненаданої земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

07.05.08р. набула чинності нова редакція абз. 15 ст. 1 вказаного закону, згідно якої під самовільним зайняттям земельних ділянок слід розуміти будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про її передачу у власність чи надання в користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Сутність самовільного зайняття земельної ділянки, як правило, вбачається у посяганні винної особи на чужу земельну ділянку і використання її без правових підстав, тобто, за відсутності оформленого в установленому порядку права власності чи права користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 211 ЗК україни громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок ( ст. 212 ЗК України, ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 197-1 КК України).

Контроль за використанням та охороною земель, відповідно до ст. 5,9 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а в його системі —Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель та її територіальні органи.

Господарський суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, погодившись з доводами позивача, послався на таке:

?          згідно рішення виконкому Южноукраїнської міської Ради №90 від 19.04.95р. ДП НАЕК “Енергоатом” в особі ВП ЮУ АЕС надано державний акт на право постійного користування землею в розмірі 26,68га;

?          30.05.07р. Южноукраїнська міська Рада рішенням № 330 затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СП “Західна нафтова група” ТОВ в довгострокову оренду для комерційного використання під розміщення та обслуговування АЗС в районі бувшого поста ДАЇ в м. Южноукраїнському, строком на 10 років загальною площею 1,2га із земель державної власності, які не надані у власність та постійне користування;

?          з проекту відведення земельної ділянки вбачається, що відповідач використав частину земельної ділянки для розміщення АЗС, яка знаходиться в користуванні ДП НАЕК “Енергоатом” в особі ВПЮУ АЕС, що не заперечується відповідачем, оскільки мало місце перенесення ділянок теплотраси;

?          пропозиція міської Ради щодо урегулювання даного спору шляхом укладення мирової угоди про внесення змін в державний акт АЕС залишилася без результатів і задоволення;

?          відповідач зобов'язаний звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернути її позивачу в придатному для використання стані.

З обгрунтованістю висновків суду погодитися не можна.

Як вбачається із матеріалів справи, за ДП НАЕК “Енергоатом” закріплена земельна ділянка пл. 26,68га на умовах постійного користування для будівництва і експлуатації санаторія —профілакторія і допоміжної зони баз гідрокомплекса відповідно до рішення виконавчого комітету Южноукраїнської Ради н/р від 19.04.95р. №90, про що видано державний акт ІІ-МК №002138.

30.05.07р рішенням №330 Южноукраїнська міська Рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки спільному українсько-англійському підприємству “Західна нафтова група” ТОВ в довгострокову оренду для постійного користування під розміщення і обслуговування АЗС в районі бувшого поста ДАІ в м. Южноукраїнськи.

Відповідачу цим рішенням надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :21:001:0011) в т.ч. під проїздами, проходами, площадками — 1,0га із земель державної власності, які не надані у власність та постійне користування.

На підставі вказаного рішення 18.06.07р. між Южноукраїнською міською Радою та СП “Західна нафтова група” ТОВ укладено договір оренди строком на 10 років земельної ділянки пл. 1,0га під розміщення та обслуговування АЗС в районі бувшого поста ДАІ в межах м. Южноукраїнськ.

Договір зареєстровано 21.06.07р. за № 71.

21.06.07р. між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

27.06.08р. за №718 Южноукраїнська міська Рада в складі державної приймальної комісії, утвореної рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської Ради №717 від 27.06.08 затвердила акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію комплексу на автодорозі р-06 Ульянівка-Миколаїв“ пм 111-505 в районі колишнього посту ДАІ.

Таким чином, викладене свідчить, що відповідач одержав в установленому земельним і містобудівельним законодавством порядку дозволи на користування земельною ділянкою і забудову, і це спростовує доводи позивача про самовільне зайняття частини закріпленої за ним земельної ділянки.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін вбачається, що при розгляді питання щодо відведення відповідачу земельної ділянки пл. 1,0га в оренду для комерційного використання під розміщення та обслуговування автозаправної станції не було враховано закріплення земель в постійне користування ВП ЮУ ДП НАЕК “Енергоатом” згідно державного акту серії ІІ-МК №002138 від 19.04.95р.

Земельна ділянка, надана в оренду СП “Західна нафтова група” ТОВ, частково розташована на землях, наданих в постійне користування позивачу.

Згідно листа Головного управління Держкомзему в Миколаївській області ця площа складає близько 140 кв.м. і це пов'язано із перенесенням мережі теплотрас відповідно до проекту “Перенесення ділянок теплотрас ДУ 700 та ДУ 500 в районі першого в'їзду в Южноукраїнськ”, розробленому згідно з технічними умовами, виданими начальником цеху водоканалізаційного господарства і теплових мереж ВП ЮУ ДП НАЕК “Енергоатом” та рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської Ради від 15.08.07р. №364.

Позивач вважає, що розміщення частково на землях площею 26,68га, що надані йому в постійне користування, автозаправної станції, порушує його права як землекористувача, оскільки перешкоджає використовувати цю частину земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Але позивач не звернувся до господарського суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу розташованих на його частині земельної ділянки споруд та приведення її в належний стан, який існував до початку будівництва АЗС, не надав жодного доказу, про яку частину земельної ділянки йде мова і що на ній знаходиться.

Натомість, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з приведенням її у придатний для використання стан, вимагаючи знесення споруд.

Між тим, із вищевикладеного слідує відсутність доведеного факту самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки ці факти, згідно Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням та охороною земель, затвердженим постановою КМУ від 15.12.2002 № 1958, освідчуються службовими особами Держземінспекції відповідно до наданої компетенції, і які зобов'язані вчиняти заходи щодо усунення порушень земельного законодавства.

Таким чином, висновок господарського суду про доведеність самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 26,68га є помилковим, та таким, що не грунтується на нормах чинного земельного законодавства і матеріалах справи.

З огляду на викладене, судове рішення підлягає —скасуванню, позовні вимоги —залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 99, 101, 103-105 ГПК України

колегія суддів постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 30.09.08р. у справі №13/199/08 —скасувати, в позові відмовити.

Стягнути з ДП “Національна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі ВП “Южно-Українська АЕС” на користь СП “Західна нафтова група” 42грн.50коп. - витрат по держмиту за апеляційне провадження.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова в порядку ст.105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

судді : Л.І. Бойко

А.М. Жукова