ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 р.

№ 03/3773

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду

від

26.11.2007р.

у справі

№03/3773

Господарського суду

Черкаської області

за позовом

Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна"

до

1). Відкритого акціонерного товариства "Жашківський елеватор"

2). Міжнародної корпорації "МІКТА"

про

визнання права власності та повернення майна із незаконного володіння

за участю представників

- позивача:

Денисенка Б.М. (довіреність №01/24 від 20.02.2008р.)

- відповідача-1:

Кучинської Л.А. (доручення №82 від 11.03.2008р.)

- відповідача-2:

1). Косачова Ю.Б. (довіреність від 03.01.2008р.)

2). Переходько В.О. (довіреність від 04.03.2008р.), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.10.2007р. (суддя Єфіменко В.В.) вказаний позов задоволено повністю. Постановлено: визнати право власності за Іноземним підприємством "Агро-Вільд Україна" на 193, 030 тони ячменю рядового 3 кл. врожаю 2006р., що знаходиться на ВАТ "Жашківський елеватор" і завезений Міжнародною корпорацією "МІКТА" за накладними: №№1, 3, 4, 5 від 25.09.2006р. (реєстр №726 від 25.09.2006р.); №№7, 8, 11, 12, 13 від 26.09.2006р. (реєстр №735 від 26.09.2006р.); №24 від 27.09.2006р. (реєстр №743 від 27.09.2006р.); №26 від 27.09.2006р. (реєстр №753 від 28.09.2006р.) і який обліковується за складськими квитанціями: №755 серії АН №045405 від 25.09.2006р., №760 серії АН №045410 від 26.09.2006р., №775 серії АН №045425 від 27.09.2006р., №781 серії АН №045431 від 28.09.2006р.; зобов'язати Відкрите акціонерне товариство "Жашківський елеватор" привести у відповідність до вимог чинного законодавства складські документи щодо збереження ячменю рядового 3 кл. врожаю 2006р. в кількості 193, 030 тони, який належить Іноземному підприємству "Агро-Вільд Україна"; зобов'язати Відкрите акціонерне товариство "Жашківський елеватор" видати Іноземному підприємству "Агро-Вільд Україна" 193, 030 тони ячменю рядового 3 кл. врожаю 2006р.

Оскарженою постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Жук Г.А., суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г.) вказане рішення суду скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено. Також постановлено стягнути з Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" на користь Міжнародної корпорації "МІКТА" витрати по державному миту за розгляд апеляційної скарги у сумі 625 грн.; стягнути з Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" на користь Відкритого акціонерного товариства "Жашківський елеватор" витрати по державному миту за розгляд апеляційної скарги у сумі 290 грн.

У касаційній скарзі позивач просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. скасувати, а рішення Господарського суду Черкаської області від 19.10.2007р. залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, а саме: ст.ст.99, 101 Господарського процесуального кодексу України, а також неповне з'ясування ним обставин справи.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 зазначає, що він не отримував від позивача предмет позову –200 т ячменю ні у своє володіння, ні на складське зберігання в місткостях свого зернового складу; підтвердженням факту неотримання його зерновим складом 200 т ячменю в період з 25.09 по 28.09.2006р. є: відсутність Договору складського зберігання на поставку в складські ємкості цього зерна позивачем, який він, як поклажодавець, повинен був укласти з зерновим складом відповідача-1; відсутність в документах бухгалтерського обліку зернового складу відповідача-1 накладних на поставку цього зерна, виписаних позивачем, з відмітками відповідальних осіб зернового складу відповідача-1 про прийняття, що підтверджують сам факт поставки і отримання зерна зерновим складом відповідача-1; відсутність складських документів, виписаних зерновим складом відповідача-1 на власника –позивача –на поставлені 200 т ячменю, які мав би отримати позивач від зернового складу відповідача-1 у випадку поставки даного зерна на складське зберігання. Посилаючись на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим оскільки відповідач-1 не має з позивачем правовідносин стосовно спірного майна і не має правових підстав для повернення спірного майна, не постанови слідчого про накладення арешту на зерно скасовані, кримінальна справа не закрита, винні особи не встановлені, а відтак відповідач-1 просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-2 зазначає, що кримінальна справа порушена по факту вивезення пшениці і ячменя, яке належить ІП "Аграрпродукти Вільд України", а не позивачу, і жодні відомості щодо причетності позивача до даного майна в матеріалах слідчих органів відсутні; в постанові про порушення кримінальної справи зазначено, що майно вивезено невстановленими особами, отже стверджувати, що майно вивезено відповідачем-2, не має підстав; посилання позивача на цю постанову є порушенням норм ст. 62 Конституції України; сама постанова є суб'єктивною думкою слідчих органів, а викладені в ній відомості не мають статусу загальновідомих і мають бути доведені в суді в установленому законом порядку. Посилаючись на те що постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2008р., оголошено перерву до 11 год. 50 хв. 02.04.2008р.

У судовому засіданні 02.04.2008р., позивачем заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи копій документів: листа Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області вих. №1353 від 25.03.2008р. про зупинення досудового слідства по кримінальній справі № відповідно до п.3 ст.206 КПК України; супровідного листа Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області вих. №1369 від 26.03.2008р. про надання представнику позивача копій документів по кримінальній справі № на 14 арк.; постанови від 29.09.2006р. про порушення кримінальної справи по факту грабежу зерна за ознаками ст.186 ч.5 КК України; наказу відповідача-2 №3/в від 19.09.2006р. про передачу майна на зберігання; інвентаризаційного опису №2 на 19.09.2006р.; наказу відповідача-2 №2/м від 19.09.2006р. про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться в об'єктах нерухомого майна майнового комплексу в с. Вільшанка Жашківського району Черкаської області; наказу відповідача-2 №1/м від 19.09.2006р. про проведення інвентаризації основних засобів в с. Вільшанка Жашківського району Черкаської області; постанови про визнання Бертольда Карла Алоіса Вільда від 29.09.2006р. потерпілим; постанови про накладення арешту на майно, що належить ІП "Аграрпродукти Вільд-Україна" та знаходиться на складах і току відповідача-2, від 29.09.2006р.; акту відмови від підпису на постанові від 29.09.2006р.; постанови про накладення арешту на майно, яке здано відповідачем-2 з с. Вільшанка та знаходиться на елеваторі м. Жашків, від 02.10.2006р.; протоколу передачі арештованого майна від 02.10.2006р.; реєстрації таксировки реєстрів по відповідачеві-2; розписки головного бухгалтера відповідача-1 від 02.10.2006р.; постанови про уточнення даних по кримінальній справі від 02.07.2007р.

Оскільки відповідно до присів ст.1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не має права збирати нові докази або додатково перевіряти докази, у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 01.06.2006р. між Іноземним підприємством "Аграрпродукти Вільд-Україна" та позивачем був укладений договір №1 поставки товарної сільськогосподарської продукції, у відповідності з яким Іноземне підприємство "Аграрпродукти Вільд-Україна" (продавець) було зобов'язане поставити (передати) позивачеві (покупцю) у власність у період з 01.06.2006р. по 30.08.2006р. наступну сільськогосподарську продукцію: 1 100 тон ячменю, 3 800 тон пшениці 3 класу, 400 тон гороху, а покупець зобов'язувався прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах даного договору.

Також згідно умов договору сторони передбачили, що продавець засвідчує якість товару належними товаросупровідними документами, які передає покупцеві у день передачі товару.

Відповідно до акту №2 від 15.08.2006р. Іноземне підприємство "Аграрпродукти Вільд-Україна" передало у власність, а позивач прийняв у власність на умовах EXW франко-склад продавця 1 100 тон ячменю за ціною 580 грн., в т.ч. 96, 67 грн. за 1 тону на загальну вартість 638 000 грн., в т.ч. ПДВ 106 333, 34 грн.

Позивач не вивіз вказаний ячмінь.

По факту самовільного вивезення залишків ячменю представниками відповідача-2 29.09.2006р. порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.186 Кримінального кодексу України та накладено арешт на вивезений ячмінь (постанова Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області від 02.10.2006р.). В постанові Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області від 02.07.2007р. зазначено, що зерно ячменю ярого в кількості 200 тон, розміщене відповідачем-2 у відповідача-1, належить позивачеві.

Позивач звернувся до відповідача-1 із заявою (вих. 06/1/07 від 06.07.2007р.) в якій просив останнього переоформити всі бухгалтерські та складські документи щодо завезеного відповідачем-2 ячменю, проте відповідач-1 відмовився здійснювати таке переоформлення.

Позивач, дійшовши до висновків про порушення його прав, звернувся до господарського суду із позовом про визнання за ним права власності на 200 тон ячменю, що знаходиться у відповідача-1 та зобов'язання останнього привести у відповідність до вимог чинного законодавства складські документи щодо збереження цього ячменю, належного позивачеві, і видати позивачеві 200 тон ячменю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представниками відповідача-2 було самовільно вивезено залишки ячменю. Як вважає позивач вказаний ячмінь належить йому на праві власності, що, як він зазначає, підтверджується постановами слідчого Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області про порушення кримінальної справи від 29.09.2006р., та від 02.07.2007р. про уточнення даних по кримінальній справі. Крім того, постановою Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області від 02.10.2006р. на зерно, яке здано МК "Мкіта" та знаходиться на елеваторі м. Жашків, накладено арешт. Згідно цієї постанови вказане зерно належить Іноземному підприємству "Агропродукти Вільд-Україна".

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що факт належності зерна ячменю саме позивачу підтверджується вищезазначеною постановою органу досудового слідства від 02.07.2007р.

Про те вказані висновки є незаконними, оскільки зазначені обставини не можуть підтверджуватись такими постановами слідчого Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області, оскільки ці постанови відповідно до приписів ст.35 ГПК України не дають підстав вважати, що факти встановлені ними, не доводяться знову при вирішенні господарського спору.

Крім того, місцевим господарським судом не встановлено на підставі належних і допустимих доказів що мав місце факт вивезення спірного зерна із току в с.Вільшанка, як і не встановлено такими доказами факт самовільного та безпідставного вивезення спірного зерна із цього току.

Відповідно до частини першої статті 4-7 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина перша статті 43 названого Кодексу містить вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Згідно приписів частини першої статті 38 ГПК України за недостатності поданих сторонами доказів господарський суд зобов'язаний витребувати документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. З огляду на викладені вимоги ГПК України господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду, хоча б сторони та інші учасники судового процесу й не посилалися на відповідні обставини. Відповідно до вимог ст.84 ч.1 п.3 цього кодексу обставини справи, встановлені місцевим господарським судом, вказуються в мотивувальній частині рішення суду, а встановлені судом апеляційної інстанції, згідно ст.105 ч.2 п.7 вказаного кодексу, в постанові.

Оскаржене рішення суду вказаним вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове рішення про відмову в позові, вказаного не врахував, а також не встановив походження спірного зерна, як і не дослідив чи є спірне зерно тим, про яке зазначено що воно знаходилось на току в с.Вільшанка, та не врахував що ці обставини також не були досліджені на підставі належних і допустимих доказів місцевим господарським судом.

Згідно ст.1115 ГПК України у касаційній інстанції скарга (подання) розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

З врахуванням меж повноважень суду касаційної інстанції, встановлених ч.2 ст.111-5 та ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України у складі колегії суддів дійшов висновку, що допущені судом як першої, так і апеляційної інстанції вищезазначені порушення норм матеріального та процесуального права відповідно до ч.1 ст.111-10 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень і передачі справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно всебічно та повно з’ясувати обставини справи в їх сукупності та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 3, 11110 ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. та рішення Господарського суду Черкаської області від 19.10.2007р. у справі №03/3773 скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

С у д д і Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало