ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2008 р.

Справа № 23/4-08-1688

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНС"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МАРИНА"

про стягнення 250 767, 73 грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

від позивача: Задорожний О.І. за довіреністю №2 від 15.05.2008р.

Пастушенко О.І за довіреністю № 1 від 15.05.2008р.

від відповідача: не з’явився

Суть спору: про стягнення 250 767, 73 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МАРИНА" про стягнення 250 767, 73 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.04.2008 року порушено провадження по справі № 23/4-08-1688.

Позивач у судове засідання 16.05.2008 року надав до суду клопотання про накладення арешту на майно відповідача.

Позивач у судове засідання 16.05.2008 року надав до суду заяву про уточнення позовних вимог № 0515 від 15.05.2008 року, згідно якої просив стягнути з відповідача 245 642, 27 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2008 року, строк розгляду справи було продовжено до 22.07.2008 року.

Позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог № 0620 від 20.06.2008 року, згідно якої просив стягнути з відповідача на свою користь 236 723, 77 грн.

Відповідач надав до суду відзив на позов, згідно якого відповідач не відмовляється від сплати суми основного боргу у розмірі 166 375 грн., а штрафні санкції вважає необґрунтованими та просить суд у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій відмовити.

Позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог № 0707 від 07.07.2008 року, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача 166 375 грн. основного боргу, 3% річних на суму 5 387, 19 грн. індексу інфляції на суму 50 937, 15 грн., пені на суму 14 284, 25 грн., а всього 236 983, 59 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні 14.07.2008 року відповідачем до суду було надано клопотання про призначення технічної експертизи.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МАРИНА" був укладений договір поставки № 1535 від 30.05.2007 року.

Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору позивач зобов’язався поставити та передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити поставлене технологічне обладнання, відповідно до умов договору.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МАРИНА" 02.07.2007 року було укладено додаток № 2 до договору № 1535 від 30.05.2007 року, згідно якого були внесені зміни до п. 2, 3.1, 3.2.1. договору.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна суму договору складає 357 375 грн.

На виконання вимог даного договору, позивач поставив відповідачу технологічне обладнання, що підтверджується видатковими накладними: № І-0827 від 21.06.2007 року на суму 242 526 грн., № І-0875 від 03.07.2007 року на суму 15 279 грн., № І-0934 від 13.07.2007 року на суму 99 570 грн. та довіреностями на отримання на ім’я Панченко Сергія Васильовича серія ЯНЗ № 182902 від 18.06.2007 року, серія ЯНЗ № 182904 від 02.07.2007 року, серія ЯНЗ № 182905 від 12.07.2007 року.

Відповідно до п. 3.2.1 укладеного договору відповідач повинен був оплачувати товар у наступному порядку:

50 000 грн. до 31.05.07;

20 000 грн. до 21.06.07;

25 000 грн. до 13.07.07;

25 000 грн. до 20.07.07;

25 000 грн. до 27.07.07;

25 000 грн. до 03.08.07;

45 500 грн. до 10.08.07;

45 500 грн. до 17.08.07;

45 500 грн. до 17.08.07;

50 875 грн. до 31.08.07.

Згідно наданим до суду документам, відповідач розрахувався за поставлений товар частково, що підтверджується наданими до суду виписками з банку позивача, та сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 166 375 грн.

Також у своєму відзиві на позов відповідач визнає суму основного боргу у розмірі 166 375 грн.

Згідно наданої до суду заяви року про уточнення позовних вимог № 0707 від 07.07.2008 року позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних на суму 5 387, 19 грн. індексу інфляції на суму 50 937, 15 грн., пені на суму 14 284, 25 грн.

Відповідно до п. 8.3 договору у разі несвоєчасної оплати обладнання, відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми неоплаченого обладнання.

Згідно наданого до суду позивачем розрахунку сума пені складає 14 284, 25 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Підстави для виникнення права на неустойку встановлені ст. 550 Цивільного кодексу України.

У відповідності з пунктами 1, 2 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. З укладеного між сторонами по справі договору видно (пункту 3.3 укладеного договору), що між учасниками правочину узгоджено питання щодо стягнення пені у разі несвоєчасного виконання грошових зобов’язань за договором та встановлено розмір пені що нараховується, в зв’язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 14 284, 25 грн.

Позивачем також надано розрахунок 3% річних на суму 5 387, 19 грн. індексу інфляції на суму 50 937, 15 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 5 387, 19 грн. та індекс інфляції у розмірі 50 937, 15 грн.

Доводи відповідача у відзиві на позов стосовно того, що вимоги про стягнення штрафних санкцій є необґрунтованими, судом не приймаються до уваги.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач у судовому засіданні 16.05.2008 року заявив до суду клопотання про накладення арешту на майно відповідача, яке було судом розглянуто та залишено без задоволення в зв’язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 14.07.2008 року відповідачем до суду було надано клопотання про призначення технічної експертизи. У судовому засіданні 21.07.2008 року дане клопотання було розглянуто та залишено без задоволення, як необґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В процесі розгляду справи відповідачем не було доведено до суду та надано документальних доказів які б спростували позовні вимоги позивача у будь якій частині.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МАРИНА" (код 34380592, м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 16; п/р 5401 в АБ «Південний»м. Одеса, МФО 328209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНС" (код 22954177, м. Київ, вул. Автозаводська, 18; п/р 0321 в КМФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012) 166 375 (сто шістдесят шість тисяч триста сімдесят п’ять) грн. основного боргу, 3% річних на суму 5 387 (п’ять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 19 коп., індексу інфляції на суму 50 937 (п’ятдесят тисяч дев’ятсот тридцять сім) грн. 15 коп., пені на суму 14 284 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 25 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 2 369 (дві тисячі триста шістдесят дев’ять) грн. 84 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 111 (сто одинадцять) грн. 51 коп.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 24.07.2008 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Степанова Л.В.