ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2008 р.

№ 21/444-12/300

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Чижов В.А.

від відповідача: Свидрик В.М.

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р.

у справі № 21/444-12/300 Господарського суду м. Києва

за позовом Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”

до Державної акціонерної компанії “Хліб України”

третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство “Кобзар”

третя особа Дніпропетровське обласне дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії “Хліб України”

про стягнення 9143,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств з агропромислового комплексу” звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Державної акціонерної компанії “Хліб України” про стягнення 9143,00 грн. боргу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.12.2006р. у справі №21/444 (суддя Е.О.Шевченко), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. (судді: С.Я.Дикунська, П.О.Дзюбко, В.О.Пантелієнко), позов задоволено: стягнуто з ДАК “Хліб України” на користь Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” 9143,00 грн. суми основної заборгованості, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Державна акціонерна компанія “Хліб України” подала касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2007р. касаційну скаргу ДАК “Хліб України” задоволено частково, рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2006р. і постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. у справі №21/444 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

За новим розглядом справи, якій присвоєно номер №21/444-12/300, рішенням Господарського суду м. Києва від 08.02.2008р. (суддя Л.В.Прокопенко) позовні вимоги задоволено, стягнуто з ДАК “Хліб України” на користь Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” 9143,00 грн. суми основної заборгованості, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням Господарського суду м. Києва від 08.02.2008р., Державна акціонерна компанія “Хліб України” подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р. (судді: С.В.Сотніков, О.В.Вербицька, Л.Л.Гарник) апеляційну скаргу Державної акціонерної компанії “Хліб України” задоволено, рішення Господарського суду м. Києва від 08.02.2008р. скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено, стягнуто з Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” на користь Державної акціонерної компанії “Хліб України” 51,00 грн. витрат по сплаті держвита за розгляд справи у апеляційному суді.

Не погодившись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р., Державне підприємство “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р. та залишити в силі рішення Господарського суду м. Києва від 08.02.2008р. Свою вимогу Державне підприємство “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” мотивує тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено, що:

Постановою КМ України від 15.05.2003р. №690 “Про утворення державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” шляхом виділення зі складу ДАК “Хліб України” утворено ДП “Агентство РЗПАК” та віднесено його до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

На виконання п.3 Постанови КМ України від 15.05.2003р. №690 між повивачем та відповідачем підписано розподільчий баланс станом на 31.07.2003р. та акт передачі - приймання дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.2003р. що були погоджені протоколом від 02.09.2003р. №5 урядової комісії з реструктуризації ДАК “Хліб України” , згідно яких до позивача переходить право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів, поставлених відповідно до Постанови КМ України від 03.09.1997р. №977.

До позивача також перейшло право вимоги боргу до Приватного сільськогосподарського підприємства “Кобзар” у сумі 8241,36 грн.

В акті передачі-приймання від 31.07.2003 р. сторони погодили наслідки передачі в якості дебіторської заборгованості, що вже погашена станом на дату підписання акту, тобто, недійсної заборгованості, а саме, відповідно до п.2 акту в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з Компанією, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої Підприємству за розподільчим балансом, Компанія зобов'язана перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок Підприємства.

Зазначена сума вказана в якості заборгованості і в реєстрі дебіторської заборгованості, що передана позивачу.

Згідно платіжного доручення від 23.12.2002р. ПСП “Кобзар” проведено погашення заборгованості в розмірі 9143,00 грн. на рахунок Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб України”.

Згідно ч.1 п.2 акту передачі-приймання дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.2003р. в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з відповідачем, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої позивачу за розподільчим балансом, відповідач зобов'язаний перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що безпідставним є задоволення позову про стягнення боргу на підставі п. 2 акту передачі-приймання від 31.07.2003р., який лише фіксує факт передачі дебіторських заборгованостей на виконання п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №690 від 15.05.2003р. й не свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, оскільки волевиявлення сторін на вступ у зобов'язальні відносини відсутнє. За висновком суду, вказаний акт складено до розподільчого балансу, він виключно визначив перелік боржників, які передаються новоутвореному державному підприємству, та з моменту затвердження розподільчого балансу відповідач не має майнових зобов'язань перед позивачем, які припинилися після виконання відповідачем постанови КМУ №690 від 15.05.2003р..

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися, враховуючи обставини виділу, здійсненого на виконання постанови КМУ №690 від 15.05.2003р. між позивачем і відповідачем відповідно до вимог ст.ст. 4, 151, 161, 162 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Як вже було зазначено, з встановлених судами обставин вбачається, що відповідно до розподільчого балансу станом на 31.07.2003р. та акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.2003р., погоджених протоколом №5 від 02.09.2003р. урядової комісії з реструктуризації ДАК “Хліб України”, до позивача перейшло право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів, поставлених відповідно до постанови КМУ від 03.09.1997р., а також відповідач прийняв на себе зобов'язання перед позивачем, визначені у п.п. 2, 3 вищенаведеного протоколу, який набув зобов'язальне значення для сторін у спорі.

Крім того, при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій відповідач не спростував обставини погашення заборгованості ПСП “Кобзар”, а також не доводив обставини перерахування ним суми боргу позивачеві чи постачальнику міндобрив.

Суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки обставинами виникнення правовідносин між сторонами у справі та дійшов помилкового висновку про відсутність цивільно-правових відносин між позивачем і відповідачем у спірних правовідносинах, що стало наслідком ухвалення постанови, невідповідної обставинам у справі та законодавству.

Натомість, суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача перерахованого відповідачеві боргу третьої особи в силу узгодженого між сторонами у справі зобов'язання, яке виникло у відповідності з адміністративним актом Кабінету Міністрів України –постановою №690 від 15.05.03, а також ст.ст. 4, 151, 161 ЦК УРСР та ст.ст. 6, 526, 626-629 ЦК України.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанцій як невідповідної обставинам у справі та вимогам законодавства та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 108, 111-5, 111-7, 111-9 –111-11 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р. у справі № 21/444-12/300 скасувати.

Рішення Господарського суду м. Києва від 08.02.2008р. у справі № 21/444-12/300 залишити без змін.

Головуючий - суддя           Кривда Д.С.

судді                     Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.