СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

18 квітня 2008 року

Справа № 2-15/16607-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача:Капустіна Марина Михайлівна, довіреність № 11/56 від 27.08.07;

відповідача: не з'явився;

третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Керчгаз" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 11.03.2008 у справі №2-15/16607-2007

за позовом           Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" (пр. Кірова/пров. Совнаркомовський, 52/1, Сімферополь, 95000)

до           Відкритого акціонерного товариства "Керчгаз" (вул. Чкалова, 151а, Керч, 98300)

третя особа:

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" (вул. Училищна, 42а, Сімферополь, 95001)

про стягнення 227128,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз” звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом до Відкритого акціонерного товариства „Керчгаз” про зобов'язання відповідача підписати акти приймання-передачі природного газу в редакції Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” та стягнення 227128,15 грн., в тому числі 184187,81 грн. основного боргу, 22228,28 грн. пені, 16679,67 грн. інфляційних витрат, 4032,39 грн. річних, мотивуючи позовні вимоги порушенням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати за поставлений позивачем газ на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 440-ПГ-2005 від 14.01.2005 та додаткової угоди № 8 від 13.12.2006.

Крім того, позивач просив місцевий господарський суду стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 16679,67 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 4032,39 грн., а також штрафні санкції - пеню у розмірі 22228,28 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2008 у даній справі позов задоволено частково: стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Керчгаз” на користь Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” 4032,39 грн. річних, 16679,67 грн. інфляційних витрат, 18185,47 грн. пені, 388,98 грн. державного мита та 20,21 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині зобов’язання Відкритого акціонерного товариства „Керчгаз” підписати акти прийому-передачи природного газу в редакції Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” провадження у справі припинено. В іншій частині в позові відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство „Керчгаз” оскаржує судове рішення у зв’язку із порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповним з’ясуванням усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, вважаючи рішення суду першої інстанції неправомірним в частині стягнення штрафних санкцій.

Так, на думку апелянта, немає правових підстав (договору тощо) для оплати за постановлений газ у період часу, якого стосуються вимоги позивача, а саме: з 01.11.2006 по 31.12.2006.

Доводи відповідача мотивовані також іншими підставами, які більш детально викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, згідно якого проти її задоволення заперечує з мотивів, викладених у відзиві.

Постанова виноситься по об’явленій у судовому засіданні 17.04.2008 перерві.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2005          між Державним акціонерним товариством „Чорноморнафтогаз” (Продавець) та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Керчгаз” (Покупець) був укладений договір № 440-ПГ-2005 купівлі-продажу природного газу.

13.12.2006          була укладена додаткова угода № 8 до вказаного Договору.

Згідно з пунктом 1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві в 2005 році природний газ власного видобутку (газ) для потреб населення та бюджетних установ і організацій, що утримуються за рахунок бюджетів всіх рівнів, а покупець приймати та оплачувати природний газ на умовах даного договору.

Згідно з пунктом 5.2 Договору розрахунки за спожитий газ здійснюються Покупцем плановими авансовими платежами шляхом перерахування на рахунок Продавця в поточному місяці грошових коштів рівних вартості обсягів газу, що передасться в місяці передачі газу, згідно з пунктами 2.1 та 2.2 Договору рівномірними платежами.

Остаточний розрахунок за звітний місяць здійснюється до 10 (десятого) числа, наступного за звітним місяцем.

Після настання строку платежу Відповідач з Позивачем розрахунки не провів, хоч остаточний розрахунок за звітний місяць, як зазначалось вище, повинен був здійснюватися до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі акту прийому-передачи газу, що в свою чергу послужило підставою для звернення до місцевого господарського суду.

Судова колегія вважає, що з'ясовані судом обставини в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційне відшкодування повністю відповідають матеріалам справи.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що суд не прийняв до уваги те, що Продавець зобов'язується передавати у власність Покупцеві в 2005 році природний газ власного видобутку, проте, вимоги Позивача стосуються двомісячного періоду з 01.11.2006 до 31.12.2006, а не 2005 року.

Безпідставним є посилання апелянта на вказані обставини, оскільки як говорилось раніше 14.01.2005 року між ДАТ „Чорноморнафтогаз” та Відкритим акціонерним товариством „Керчгаз” був укладений договір № 440-ПГ-2005, а 30.12.2005 між сторонами була підписана додаткова угода № 1, згідно якої вона набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2006. Отже, період за який нарахована заборгованість - з 01.11.2006 по 31.12.2006 - потрапляє у період, передбачений додатковою угодою № 1 до договору.

Що стосується угоди від 12.12.2007, підписаної між ДАТ «Чорноморнафтогаз»та ВАТ «Керчгаз», на яку посилається в апеляційній скарзі Відповідач, то ДАТ "Чорноморнафтогаз" не заперечує, що була підписана дана угода, проте судова колегія вважає за необхідне зауважити на тому, що не був засвідчений новий порядок виконання зобов'язань з оплати дебіторської заборгованості, тому що не вказано до якого договору дана угода, не вказаний період за який утворилася заборгованість у розмірі 184187,81 грн., в угоді так само не вказано яку суму заборгованості збирається погашати ВАТ "Керчгаз", оскільки згідно даним останнього сума боргу складає 916,8 тис. грн, а згідно даним ДАТ "Чорноморнафтогаз" сума боргу складає 931,1 тис. грн., (різниця складає 14,30 тис. грн.).

Також, не можна погодитись з посиланням апелянта на статтю 604 Цивільного кодексу України, оскільки нове зобов'язання скасовує старе, новація припиняє всі додаткові зобов'язання, що забезпечують виконання колишнього зобов'язання, проте 12.12.2007 між Позивачем та Відповідачем була укладена угода, згідно пункту 1 зазначеної Угоди у період 2006-2007 ДАТ «Чорноморнафтогаз»передав, а ВАТ «Керчгаз»прийняв природний газ, згідно з якими у ВАТ «Керчгаз»існує кредиторська заборгованість перед ДАТ «Чорноморнафтогаз»станом на 01.12.2007 за даними ВАТ «Керчгаз»- 916,8 тис. грн., за даними ДАТ «Чорноморнафтогаз»- 931,1 тис. грн.

Пунктом 2 Угоди встановлено, що сторони дійшли згоди про реструктуризацію заборгованості - її розстрочення і погашення на протязі 5 років починаючи з 1 січня 2008 і до 31.12.2012.

Угода діє до часу повного виконання сторонами її умов (пункт 5 Угоди).

Таким чином, вказана угода є лише угодою сторін про реструктуризацію заборгованості ВАТ «Керчгаз», яка склалася у період з 2006-2007, та не може бути розцінена як новація в розумінні статті 604 Цивільного кодексу України.

Так, новація - це угода про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами. До того ж, статтею 604 Цивільного кодексу України передбачено, що новацією припиняється первісне зобов'язання, а зазначене не відповідає обставинам, які мають місце між сторонами у дійсній справі, оскільки відсутня така юридична підстава, як домовленість сторін про припинення первісного зобов'язання. Реструктуризація основної заборгованості - окрема правова категорія, яка не звільняє сторону від відповідальності за несвоєчасне виконання обов'язку, не припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з основним зобов'язанням, за період з моменту прострочення до моменту укладення сторонами угоди про реструктуризацію.

Таким чином реструктуризація основної заборгованості не звільняє сторону від відповідальності за несвоєчасне виконання обов'язку, не припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з основним зобов'язанням, за період з моменту прострочення до моменту укладення сторонами угоди про реструктуризацію.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов'язань є спеціальними заходами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов'язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов'язань будь-яким з видів, передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов'язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Таким чином, на думку судової колегії, вимоги ДАТ «Чорноморнафтогаз»про стягнення з ВАТ «Керчгаз»трьох відсотків річних, інфляційного відшкодування та пені, є обґрунтованими.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 101, 102, пуктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Керчгаз" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2008 у справі № 2-15/16607-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            В.С. Голик

Судді                                                                                          Ю.М. Гоголь

Н.П. Горошко