ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.06.08 р. Справа № 40/353

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом приватного підприємства „Енергокост” м.Донецьк

до відповідача відкритого акціонерного товариства „Точмаш” м. Донецьк

про стягнення 900 000 грн. 00 коп.

без виклику представників сторін

за участю:

представників сторін:

від стягувача Навка А.Ю. - директор

від боржника Асямочкіна І.О. - юрисконсульт

від державної виконавчої служби не з’явився

Суть питання:

Боржник у справі - відкрите акціонерне товариство „Точмаш” звернувся до господарського суду зі скаргою у порядку ст. 121-2 ГПК України з вимогами – визнати дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Семенихіна С.Г. та постанови про відкриття провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Донецької області від 06.05.04р. по справі № 40/353 незаконним.

Представник боржника повідомив суд про те, що ним у повному обсязі виконані умови мирової угоди, про що свідчать розрахункові документи надані суду, а тому відсутній предмет скарги, і проти яких не заперечує представник Стягувача.

Представник державної виконавчої служби не з’явився до судового засідання, а тому скарга розглядається за матеріалами справи та виконавчого провадження.

Розглянувши скаргу, мотиви її обґрунтування, вислухавши доводи представників боржника та стягувача, суд встановив:

Ухвалою від 06.05.04р. господарського суду Донецької області було затверджено мирову угоду від 13.04.04р. по справі № 40/353 укладену між приватним підприємством „Енергокост”, далі Стягувач, та відкритим акціонерним товариством „Точмаш”, далі Боржник.

На час триманого часу існування мирової угоди Боржником було виконанні її умови не у повному обсязі і проведено частково погашення грошових зобов’язань.

До прийняття заяви про затвердження мирової угоди, на час слухання спору по даній справі, сторонам було роз’яснено процесуальні наслідки їх дій. Оскільки зміст мирової угоди відповідав вимогам законодавства та не порушував чиї - небудь права і охоронювані законом інтереси її було затверджено господарським судом.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції Токаревої О.М. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.01.08р., у відкритті виконавчого провадження відмовлено, у зв’язку з тим, що ухвала не відповідає вимогам ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження”.

Вказана постанова була оскаржена до господарського суду Донецької області стягувачем і ухвалою від 25.03.08р. скарга ПП “Енергокост” задоволена.

Однак, ухвала місцевого господарського суду від 25.03.08р. була оскаржена відділом державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції в апеляційному порядку.

За наслідками розгляду скарги у апеляційної інстанції ухвалу місцевого господарського суду залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.06.08р.

Тобто, постанова старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції Токаревої О.М. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.01.08р. не скасована і є діючою до наступного часу.

З урахуванням матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 23.04.08р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Семенихіним С.Г. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, на виконання ухвали суду від 06.05.04р. по справі № 40/353 про стягнення з ВАТ “Точмаш” на користь приватного підприємства “Енергокост” суми заборгованості в розмірі 380 868 грн. 30 коп.

Скаржник вважає дії відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку незаконними, а вказану постанову неправомірною Ю як такою, що не відповідає приписами Закону України “ Про виконавче провадження” за наступними обставинами:

- 06.05.04р. ухвалою господарського суду Донецької області було затверджено мирову угоду, на підставі якої відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавче провадження по стягненню з боржника на користь Стягувача заборгованості у розмірі 900 000 грн. та судових витрат в сумі 2 669 грн. було закінчено і боржником було сплачено 70 % суми заборгованості та судових витрат;

-           у зв’язку із здійсненням боржником часткової погашення суми боргу, ухвала від 06.05.04р. про затвердження мирової угоди була пред’явлена до відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції для примусового виконання;

-          23.04.08р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Семенихіним С.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що є незаконним, оскільки пред’явлена Стягувачем ухвала від 06.05.04р. про затвердження мирової угоди не є виконавчим документом.

-          ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 3 Закону і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 19 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою;

- відповідно до вимог частини 8 статті 37 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання рішення згідно виконавчим документом;

- виконавчою службою порушені вимоги цієї статті, тобто у діях Виконавчої служби існує противоправна поведінка.

За приписами ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний здійснити необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення у спосіб і порядок, визначених виконавчим документом.

Законодавець визначає такі поняття як: дії та бездіяльність державної виконавчої служби, які обов’язково пов’язані з протиправною поведінкою. А саме, під діями слід розуміти - повноваження будь-якої посадової особи не здійснювати дії які суперечать закону. У той же час бездіяльність передбачає невиконання цією особою юридичних обов’язків здійснювати дії у межах закону.

Тобто, стаття 19 Закону України “Про виконавче провадження” встановлює вимоги до виконавчого документу і він має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Судом безпосередньо у судовому засіданні перевірені доводи Боржника та Стягувача відносно виконання учасниками виконавчого провадження умов мирової угоди, а саме розрахункові документи Боржника про перерахування грошових зобов’язань за мирової угодою та витяги із банківського рахунку Стягувача про зарахування заборгованості наданих для огляду в судове засідання.

Таким чином матеріали виконавчого провадження свідчить про виконання Боржником у повному обсязі умов мирової угоди, і між учасниками виконавчого провадження з цього приводу не залишилося неврегульованих питань.

Крім того, до прийняття судом ухвали про наслідки розгляду скарги, від представника Боржника надійшла заява про відмову від неї, у зв’язку із повним виконанням його підприємством умов мирової угоди, та перерахуванням на користь Стягувача решти частини грошових зобов’язань за мировою угодою.

Відносно вимог до мирової угоди, то законодавець зазначає наступне:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 3 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 19 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди".

За такими обставинами суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги про визнання дій заступника начальника відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Семенихіна С.Г. та постанови про відкриття провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Донецької області від 06.05.04р. по справі № 40/353 незаконним, у зв’язку із виконанням боржником мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги відкритого акціонерного товариства „Точмаш” відмовити у повному обсязі.

Суддя Підченко Ю.О.