СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
березня 2008 р.
Справа №  17/76/08

м.
Миколаїв

Господарський суд
Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Вязовський М.А.,

з участю представників
сторін:

від
позивача -ОСОБА_2, довіреність № б/н від 04.03.2008 року,

від
відповідача -ОСОБА_3,

третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача -не з'явилась,
у зв”язку ії смертю,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу № 17/76/08

за
позовом фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до фізичної особи -підприємця ОСОБА_3,
АДРЕСА_2,

Третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача: фізична особа -підприємць ОСОБА_4,
АДРЕСА_3,

про: визнання договору купівлі-продажу
дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до фізичної особи -підприємця ОСОБА_3
про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 25.01.2007 року  нерухомого майна та визнання права власності
на нерухоме майно, розташоване у АДРЕСА_4.

Позивач  в судовому засіданні підтримав свій позов на
підставах, вказаних в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання
з'явився,  надіслав до суду відзив на
подану позовну заяву. В поданому відзиві Відповідач також зазначив, що
укладений між ним та Відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.01.2007р.
є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки сторонами було
досягнуто згоди стосовно всіх суттєвих умов даного договору.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

25
січня 2007 року між фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 (надалі -позивач) та
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3 (надалі -відповідач) було укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень

Згідно
п.1.1. даного договору, за цим Договором Продавці як співвласники нежитлових
приміщень, які належать їм на праві приватної спільної часткової власності у
рівних частинах згідно договору дарування нежитлових приміщень від
18.11.2005р., оформленого нотаріусом Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4306 та витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно Миколаївського міжміського бюро технічної
інвентаризації № 9599852 від 18.01.2006р., передають у власність Покупцю
нерухоме майно, зазначене у пункті 1.2. цього Договору -цілу частку у спільній
частковій приватній власності, яка належить Продавцю - Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_4 та 1/100
частки у спільній частковій приватній власності, що належить Продавцю -
Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_3(надалі
-Відповідач), а Покупець зобов'язується прийняти це нерухоме майно і сплатити
Продавцям його вартість на умовах цього Договору. Загальний розмір частки
нежитлових приміщень у спільній частковій приватній власності, яку отримує у
власність Покупець за даним договором, складає 51/100 (51%). Після здійснення
відчуження частини нерухомого майна за даним договором розмір частки у спільній
частковій приватній власності Суб'єкта
підприємницької діяльності -
ОСОБА_3 складає 49/100 (49%).

Відповідно
п. 1.2. договору купівлі-продажу від 25.01.2007 року, нерухомим майном, яке
відчужується за цим договором на користь Позивача є:

-
ціла частка нежитлових приміщень у спільній частковій приватній власності
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_4 -  нежитлових приміщень з № 69-1 по № 69-6 на
першому поверсі літ. А-9, А'-1, загальною площею 156,0 кв.м., які розташовані у
АДРЕСА_4 (сімдесят чотири «А»дріб чотири), загальний розмір якої у спільній
частковій власності складає 1/2 (50%).

-
1/100 частки нежитлових приміщень від належної Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_3у спільній частковій приватній власності 1/2
частки  нежитлових приміщень з № 69-1 по
№ 69-6 на першому поверсі літ. А-9, А'-1, загальною площею 156,0 кв.м., які
розташовані у АДРЕСА_4 (сімдесят чотири «А»дріб чотири), загальний розмір якої
у спільній частковій власності  складає
1/2 (50%).

Згідно
п. 3.3. договору купівлі-продажу від 25.01.2007р. сторони домовились про те, що
по взаємній згоді між ними особою, яка зобов'язується вжити всіх необхідних
заходів по оформленню даного нерухомого майна у нотаріальному порядку та
здійснити державну реєстрацію у відповідному бюро технічної інвентаризації
права власності Позивача на отримане нерухоме майно з покладенням на нього
обов'язку оплати в повному обсязі всіх необхідних зборів та інших платежів,
визначається Відповідач, який несе всю відповідальність за виконання даних
зобов'язань належним чином та в повному обсязі. Проте прийняті на себе
Відповідачем  зобов'язання стосовно
нотаріального оформлення та державної реєстрації укладеного між нами договору
купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень та його державної
реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством, Відповідачем
виконано не було незважаючи на неодноразові звернення Позивача з цього приводу.

30.01.2008
року Позивач в черговий раз звернувся до Відповідача з листом, у якому вимагав
визначити день та час, у який Відповідачем буде вжито всіх необхідних заходів
стосовно нотаріального оформлення та державної реєстрації укладеного договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень.

14.02.2008
року на даного листа Відповідачем було надіслано відповідь, у якому Відповідач
повідомляв, що визначити день та час нотаріального оформлення та державної
реєстрації укладеного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень не є
можливим у зв'язку з його постійним перебуванням у відрядженнях за межами
України, а також вказав про свій скрутний фінансовий стан, що унеможливлює
сплату ним всіх платежів, необхідних для оформлення договору купівлі-продажу в
порядку, передбаченому чинним законодавством. Дані обставини наряду з
неодноразовими зверненнями Позивача до нього з цього приводу було підтверджено
Відповідачем у судовому засіданні.

Згідно
статті 657 Цивільного Кодексу України, договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно
статті 334 Цивільного Кодексу України, право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором
або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або
перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання
набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на
майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Проте
через неправомірні дії Відповідача та невиконання ним прийнятих на себе зобов'язань  стосовно нотаріального оформлення та
державної реєстрації нерухомого майна, яке було фактично отримано Позивачем і
вартість якого було добросовісно сплачено Відповідачу, право власності на
майно, отримано Позивачем за договором купівлі-продажу у нього не виникло, що
унеможливлює подальше володіння та розпорядження цим майном в порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Відповідно
п. 4.2 договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.01.2007р. , у
випадку невиконання Відповідачем своїх обов'язків, передбачених в п.3.3. даного
договору, Позивач має право вимагати від нього належного виконання своїх
зобов'язань у судовому порядку.

Згідно
статті 220  Цивільного Кодексу України, у
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким
чином, оскільки позивач звВідповідачем досягли згоди стосовно всіх істотних
умов договору і прийняті на себе за даним договором обов'язки  Позивачем було виконано у повному обсязі,
враховуючи той факт, що Відповідач безпідставно та неправомірно ухиляється від
нотаріального посвідчення договору, вважаємо, суд вважає, що у Позивача наявні
всі правові підстави для визнання дійсним укладеного договору та визнання за
ним права власності на частину нерухомого майна, придбаного ним за даним
договором.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 25.01.2007р. нерухомого майна -нежитлових приміщень з №
69-1 по № 69-6 на першому поверсі літ. А-9, А'-1, загальною площею 156,0 кв.м.,
які розташовані у АДРЕСА_4.

2.          Визнати за фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно
-частину нежитлових приміщень (загальний розмір частини у спільній частковій
приватній власності складає 51/100 (51%) з № 69-1 по № 69-6 на першому поверсі
літ. А-9, А'-1, загальною площею 156,0 кв.м., які розташовані у АДРЕСА_4
(сімдесят чотири “А” дріб чотири).

Рішення
може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10
днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Коваль С.М.