ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "29" липня 2008 р. по справі № 4/85-38

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Статус Агро"

до відповідача Приватне підприємство "Вікторія-Захід"

про стягнення 17 333,24 грн.

Суддя Слободян П.Р.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача:н/з.

Суть спору: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Статус Агро", м. Київ звернувся в господарський суд Волинської області із позовом до відповідача - приватного підприємства "Вікторія - Захід", м. Луцьк про стягнення 17333,24грн. в т.ч. 13318,00грн. основного боргу, 2398,56грн. інфляції, 218,00грн. річних, 1398,68грн. пені.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання ухвалою суду від 19.06.2008 р. рекомендованим листом. Надіслана відповідачу ухвала від 19.06.2008р. повернулася на адресу суду з відміткою пошти про те, що ПП "Вікторія - Захід" не значиться за місцем обслуговування.

За таких обставин справа розглядається без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

1 лютого 2007 року між ТзОВ "Торговий дім "Статус Агро" та ПП "Вікторія - Захід", м. Луцьк було укладено договір поставки товару № 6, відповідно до умов якого позивачем було поставлено відповідачу по видаткових накладних № РБ00000197 від 05.04.2007р, № РБ00000244 від 28.05.2007р., № РБ00000245 від 28.05.2007р. товар на загальну суму 105318,00грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Станом на 31.10.2007р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 13318,00грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 31.10.2007р. (є в матеріалах справи).

Відповідач повинен був оплатити поставлений товар, однак в порушення умов договору відповідач оплату провів частково, внаслідок чого виникла заборгованість станом, на момент звернення в суд в сумі 13318,00грн.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1398грн. 68 коп. пені.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно п. 6.1. договору у випадку порушення строку оплати товару, відповідач сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки від вартості поставленого, але не оплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем збитки від інфляції в сумі 2398,56грн. та 218,00грн. річних підставні і підлягають до стягнення з відповідача в силу ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, слід віднести за рахунок останнього.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

Стягнути з приватного підприємства "Вікторія - Захід", (м. Луцьк, вул. Наливайка, 24а, код 33559516) в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Статус Агро", (м. Київ, вул. Мечникова/Л. Первомайського, 10/2, код 34729140) 13318,00грн. основного боргу, 2398,56грн. інфляції, 218,00грн. річних, 1398,68грн. пені, 173,33грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                      Слободян П. Р.