ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 р.

№
8/13-08

Колегія
суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши

касаційну
скаргу

суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі Підприємець)

на
ухвалу

Житомирського
апеляційного господарського суду

від

04.04.08

у
справі

№
8/13-08

господарського
суду

Вінницької
області

за
позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "Декарт" (далі Товариство)

до

Підприємця

про

стягнення
525 000,00 грн. заборгованості

В
засіданні взяли участь представники:

-
позивача:

не
з'явились;

-
відповідача:

не
з'явились.

Ухвалою
від 06.06.08 Вищого господарського суду України касаційна скарга Підприємця б/н
б/д була прийнята до провадження, розгляд справи у судовому засіданні
призначено на 19.06.08.

Вказана
ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку,
документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого
господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу
відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України
належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На
день розгляду справи у судовому засіданні 19.06.08 будь-яких письмових заяв та
клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до
суду не надходило.

У
судове засідання 19.06.08 представники сторін не з'явились.

Враховуючи,
що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було
попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою
перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо
неможливості участі у судовому засіданні 19.06.08 до колегії суддів Вищого
господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними
матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України
направляється поштою, в установленому законом порядку.

Ухвалою
від 28.02.08 господарського суду Вінницької області (суддя Мельник І.Ю.)
задоволено заяву Товариства про забезпечення позову.

Накладено
арешт на майно, яке належить Підприємцю на суму позовної заяви з урахуванням
доповнень в сумі 892 080,00 грн.

Не
погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Підприємець звернувся з
апеляційною скаргою до Житомирського апеляційного господарського суду, який
ухвалою від 04.04.08 (колегія суддів у складі: головуючого -

Щепанської
Г.А., суддів -Гулової А.Г., Пасічник С.С.) таку скаргу повернув без розгляду на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Вважаючи
ухвалу від 04.04.08 Житомирського апеляційного господарського суду
неправомірною, Підприємець звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою в якій просить вказаний процесуальний акт скасувати, а
справу направити до суду апеляційної інстанції для прийняття судового рішення
по його апеляційній скарзі на ухвалу від 28.02.08 господарського суду
Вінницької області.

Свої
вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту
було порушено норми процесуального права, а саме: ч. 3 ст. 51 Господарського
процесуального кодексу України

Зокрема,
скаржник звертає увагу на те, що в даному випадку судом помилково встановлено
порушення Підприємцем строку подачі апеляційної скарги, оскільки не враховано,
що 10.03.08 було неробочим днем у зв'язку з переносом святкового дня 08.03.08,
який припав на суботу.

На
день розгляду справи у судовому засіданні 19.06.08 письмовий відзив на
касаційну скаргу від Товариства не надійшов, разом з тим згідно ст. 1112 Господарського
процесуального кодексу України відсутність відзиву на касаційну скаргу
(подання) не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши
матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі,
проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла
до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовий
аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвала від 28.02.08 господарського суду
Вінницької області була направлена сторонам у справі поштою 29.02.08 /відмітка
канцелярії суду вих. №№ 2293р.-2295р./.

Як
вбачається з відтиску поштового штемпелю на конверті, в якому була надіслана
апеляційна скарга Підприємця на ухвалу від 28.02.08 господарського суду
Вінницької області, така скарга була здана на пошту та направлена до суду
11.03.08.

При
винесенні оскарженої ухвали від 04.04.08 Житомирський апеляційний господарський
суд, зокрема, зазначив, що строк внесення апеляційної скарги на ухвалу від
28.02.08 місцевого суду закінчився 10.03.08, та, з урахуванням відсутності
клопотання про поновлення строку, прийшов до висновку про можливість повернення
апеляційної скарги Підприємця без розгляду.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 9
Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція
про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною
Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/.
Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що
стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що

п. 1
ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з
позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця
стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на
доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Отже,
ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у
спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме:
справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Стаття
13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій
Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному
національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які
діяли в офіційній якості.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що
відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується.

Статтею
55 Основного Закону регламентовано, що права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Також,
колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 129
Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема,
віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Зазначена
конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України
"Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та
інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають
право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім того
враховується, що ст. 129 Конституції України регламентовано, що судді при
здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Правосуддя
здійснюється судовими органами на підставі процесуального законодавства, яке
регламентує процедуру розгляду та вирішення справ. Порядок розгляду та
вирішення справ господарським судом визначений Господарським процесуальним
кодексом України.

Право
апеляційного оскарження стороною рішення місцевого господарського суду також
передбачено ст.ст. 22, 91 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно
до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга
подається через місцевий господарський, який розглядав справу, і надсилається
цим судом у п'ятиденний строк разом із справою відповідному апеляційному
господарському суду.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги,

що
відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна
скарга подається протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським
судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення -з дня підписання рішення, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 цього Кодексу.

Разом
з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 73
Кодексу законів про працю України 8 березня встановлено як святковий день
-Міжнародний жіночий день.

При
цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що 8
березня у 2008 році припало на вихідний день -суботу, а тому, з урахуванням
положень абз. 3 ст. 67 Кодексу законів про працю України, вихідний день з
08.03.08 було перенесено на 10.03.08.

Водночас,
колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до
вимог ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України та абз. 3 ст. 51 Господарського
процесуального кодексу України, яка містить аналогічні положення, якщо останній
день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем
закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким
чином, у даному випадку останнім днем для подання апеляційної скарги на ухвалу
від 28.02.08 господарського суду Вінницької області є 11.03.08, а отже з
урахуванням наявних матеріалів справи Підприємцем строк, встановлений ст. 97
Господарського процесуального кодексу України,
порушено не було.

При
розгляді апеляційної скарги Підприємця суд апеляційної інстанції зазначеного не
врахував, на обставини подання апеляційної скарги належної уваги не звернув, та
виніс ухвалу з помилковим застосуванням норм процесуального права, фактично
обмеживши суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених п. 8 ч. 3 ст. 129
Конституції України.

Враховуючи
наведене, а також те, що відповідно до ст. 1 Господарського процесуального
кодексу України встановлено право звернення визначеного кола суб'єктів до
господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, слід дійти до висновку про відсутність
передбачених ст.ст. 93, 97 Господарського процесуального кодексу України
підстав для повернення апеляційної скарги Підприємця.

При
розгляді апеляційної скарги Підприємця апеляційний суд наведене до уваги не
взяв, у зв'язку з чим ухвала від 04.04.08 Житомирського апеляційного
господарського суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду
апеляційної інстанції для здійснення розгляду апеляційної скарги Підприємця на
ухвалу від 28.02.08 господарського суду Вінницької області по суті.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу
від 04.04.08 Житомирського апеляційного господарського суду у справі № 8/13-08
господарського суду Вінницької області скасувати, а справу направити до  Житомирського апеляційного господарського
суду для розгляду апеляційної скарги суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу від 28.02.08 господарського суду Вінницької
області у даній справі по суті.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська