ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

14 квітня 2008 р.           Справа 14/31-08

Господарський суд Вінницької області у складі судді Залімського І.Г., при секретарі судового засідання Пилипчаку О.І. за участю представників сторін:

позивача - Іскра Л.О

відповідача - Шемчук Ю.В.

розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства "Спеціалізоване ремонтно - будівельне управління "Вінницяліфт" (вул. С. Лазо, 17, м. Вінниця, 21010, ) до Міського комунального підприємства житлово - експлуатаційна контора № 4 (вул. Чорновола, 14, м. Вінниця, 21000, ) про стягнення 117046,80 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Посилаючись на умови підрядного договору №504 від 01.01.06 на технічне обслуговування, ремонт ліфтів та диспетчерських систем, позивач просить стягнути з відповідача 117046,80 грн. заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.52) проти позову заперечував з викладених у ньому підстав, зазначивши, що заборгованість дійсно існує, проте вона виникла з причин несвоєчасної та неповної проплати мешканцями будинків квартирної плати в тариф якої включено оплата за ліфти. Крім того, зазначає відповідач, позивач користуючись тим, що ОЦ не вказує в банківських витягах про оплату призначення платежу, необґрунтовано зараховує платежі отримані в поточних періодах в рахунок погашення боргу за послуги надані до 01.01.06, тоді як відповідач зараховує оплату в рахунок оплату в рахунок поточних періоді, а не попередніх.

В судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, заявивши до стягнення заборгованість в розмірі 111369,15 грн. та фактично відмовившись від решти первинно заявлених вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала.

Представниками сторін в судовому засіданні 01.04.07 подано клопотання про незастосування технічної фіксації судового процесу, яке підлягає задоволенню як таке, що не суперечить вимогам ч.7 ст.81-1 ГПК України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

01.01.06 між сторонами укладено договір №504 на технічне обслуговування, ремонт ліфтів і диспетчерських систем, позивач (підрядник) зобов’язався здійснювати повне технічне обслуговування ліфтів і диспетчерських систем на об’єктах відповідача відповідно з додатком №1, а відповідач (замовник) зобов’язався вносити плату за виконані роботи на підставі підписаних актів виконаних робіт не пізніше 5-го числа наступного місяця.

Відповідно до п. 2.1 вищезазначеного договору щомісячна оплата згідно відомості обсягів робіт та за Договором складає 14116,37 грн. Визначена щомісячна сума оплати робіт наведена в додатку №1.

Згідно п. 8.1 договору, він набирає чинності з 01.01.2006 та діє в частині технічного обслуговування і ремонту ліфтів та диспетчерських систем до його перезаключення, а в частині проведення розрахунків щодо надання послуг –до їх повного здійснення.

Крім того, 01.01.06 Міським комунальним підприємством житлово-експлуатаційною конторою №4 (замовником), Дочірнім підприємством «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Вінницяліфт»(підрядником) та Обчислювальним центром управління житлово-комунального господарства Вінницької обласної державної адміністрації (ОЦ) було підписано договір №504/4 про порядок оплати та розрахунки за виконані роботи по технічному обслуговуванню, ремонту ліфтів та диспетчерських систем, за п.1.1 якого підрядчик виконує роботи на об'єктах, які знаходяться на балансі замовника, згідно підрядного договору №504 на технічне обслуговування, ремонт ліфтів і диспетчерських систем від 01.01.2006р.

Відповідно до п. 1.2 вищезазначеного договору замовник приймає платежі від мешканців будинків, які обладнані ліфтами та системами диспетчеризації, використовуючи математичне забезпечення ОЦ і проводить їх облік, та розраховується з підрядчиком за виконані роботи через ОЦ, шляхом відокремлення від суми квартирної плати за утримання ліфтів на стадії прийому платежу.

Відповідно до матеріалів справи, зокрема підписаних та скріплених печатками сторін акти виконаних робіт за період з січня 2006 року по грудень 2007 року, за вказаний період позивач надав відповідачу послуги з технічного обслуговування ліфтів на загальну суму 437215,69 грн. (а.с.12-21), які і мали бути сплачені останнім.

В судовому засіданні зясовано, що факт виконання робіт згідно умов договору №504 від 01.01.06 відповідачем не заперечувався, а розбіжності щодо їх вартості між сторонами відсутні, про що також свідчить підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.06 по 31.12.07.

Водночас, як встановлено судом та підтвердили представники сторін, Міське комунальне підприємство житлово-експлуатаційна контора №4 та Дочірнє підприємство «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Вінницяліфт»до укладення договорів №504 та № 504/4 від 01.01.2006 також перебували в договірних відносинах.

Через неповну оплату відповідачем наданих йому послуг в попередні періоди станом на 01.01.06 у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 139574,71 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків №4 від 01.01.06 (а.с.28).

З реєстрів платежів КП ОЦ ЖКГ по ДП «СРБУ «Вінницяліфт»(а.с. 36-47) вбачається, що відповідачем надані йому послуги оплачувались, а згідно акту звірки розбіжності між сторонами щодо загальної суми отриманих позивачем коштів відсутні.

Проте, як пояснили в судовому засіданні представники сторін та як свідчить зазначений акт звірки, кожна із сторін відносила щомісячні суми проплат по різному, а саме: позивач зараховував як оплату за надані послуги (виконані роботи) в певному місяці року лише в тому випадку, коли платіжні документи мали на це конкретне посилання в графі "Призначення платежу", інші кошти зараховувались в оплату наданих послуг (виконаних робіт) минулих періодів, натомість відповідач, здійснюючи щомісячні проплати, відносив перераховані суми як проплати за надані послуги (виконані роботи) в тому місяці, в якому останні проводились.

Так, відповідно до зазначеного вище акту звірки, відповідачем було перераховано позивачу кошти в загальній сумі 405974,85 грн., з яких за поточний період останнім було зараховано 325846,50 грн., а в рахунок погашення боргу за послуги, надані до 01.01.2006, –80128,35 грн.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколів погодження розрахунків №02-01-125/п, №02-01-126/п, №02-01-127/п від 12.01.06 підприємств, установ та організацій, які приймають участь в розрахунках згідно ст. 36 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»та постанови КМУ від 29.07.05 №664 по м. Вінниці (а.с. 22-24), та накладних (а.с.25-26) проведено залік заборгованості на суму 59446,40 грн., яку в розмірі 55587,51 грн. зараховано в погашення боргу за 2005 рік, а в сумі 3858,89 грн. –в погашення поточного боргу .

Здійснивши системний аналіз Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" та Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" в контексті спірних правовідносин, що склалися між сторонами, врахувавши наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач в платіжних дорученнях не зазначав період, за який здійснюється оплата за надані послуги (виконані роботи) по техобслуговуванню й ремонту ліфтів і диспетчерських систем, то позивач правомірно відносив платежі в рахунок погашення заборгованості за попередній період.

Дана правова позиція підтверджується судовою практикою при вирішенні подібних справ, зокрема постановою Вищого господарського суду України від 20 лютого 2008 року у справі №4/56-07.

З вказаних підстав суд відхиляє посилання відповідача на необґрунтованість зараховування позивачем платежів, отримані в поточних періодах, в рахунок погашення боргу за послуги надані до 01.01.06.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за надані останнім послуги (виконані роботи) по техобслуговуванню й ремонту ліфтів і диспетчерських систем становить 111369,15 грн.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Посилання відповідача як на підставу заперечень проти позову на те, що заявлена до стягнення заборгованість утворилась не з його вини, а виключно в результаті неповної та несвоєчасної проплати мешканцями обладнаних ліфтами будинків квартплати, суд вважає необґрунтованими оскільки обов’язок щодо своєчасної та повної оплати виконаних по договору №504 від 01.01.06 робіт покладено саме на відповідача, а несплата мешканцями будинків квартирної плати не може слугувати підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов’язань.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що станом на день розгляду справи в суді доказів погашення решти боргу відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 111369,15 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Разом з тим, беручи до уваги, що заявою про зменшення позовних вимог позивач фактично відмовився від стягнення 5677,65 грн., зважаючи, що така часткова відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству та не порушує будь-чиї інтереси та охоронювані законом права, провадження у справі в цій частині, підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги наявність підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків та зважаючи на визнання відповідачем зменшених позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог частково в сумі 111369,15 грн. Провадження у справі в частині стягнення 5677,65 грн. слід припинити.

На підставі ст.49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, з урахуванням зменшення позивачем позовних вимог та відповідного зменшення розміру належного до сплати державного мита.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-84, 115, 116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково в розмірі 111369,15 грн.

2. Провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 5677,65 грн. припинити.

3. Стягнути з Міського комунального підприємства житлово - експлуатаційна контора № 4 (вул. Чорновола, 14, м. Вінниця, 21000, ) 111369,15 грн. (сто одинадцять тисяч триста шістдесят дев’ять гривень 15 копійок) основного боргу, 1113,70 грн. (одна тисяча сто тринадцять гривень 70 копійок) витрат по сплаті державного мита, 112,28 грн. (сто дванадцять гривень 28 копійок) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Дочірнього підприємства «Спеціалізоване ремонтно - будівельне управління «Вінницяліфт»(вул. С. Лазо, 17, м. Вінниця, 21010, ).

4. Стягнути з Міського комунального підприємства житлова - експлуатаційна контора №4 (вул. Чорновола, 14, м. Вінниця, 21000, ) в доход Державного бюджету 0,01 грн. недоплаченого державного мита.

5. Після набрання даним рішенням законної сили видати накази.

6. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення суду оформлено і підписано відповідно

до вимог ст.84 ГПК України 21 квітня 2008 р.

Суддя                                                                                           І.Залімський

надруковано 3 прим.:

1-до справи

2-позивачу

3-відповідачу