ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 21/419-07(07/239-06,35/260-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О. В. –головуючий

Полянський А. Г.

Фролова Г. М.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Східного регіонального Управління Державної прикордонної служби України

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2008 року

у справі

№ 21/419-07 (07/239-06,35/260-04) Господарського суду Харківської області

за позовом

Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка

до

третя особа

1.          Харківської міської ради

2.          Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова

3.          Східного регіонального Управління Державної прикордонної служби України

Регіональне відділення фонду державного майна України по Харківській області

про

визнання права власності та спонукання передати житлове приміщення

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача –1:

від відповідача –2:

від відповідача –3:

від третьої особи:

Поповквін Д. М. - дов. від 06.11.08р.

не з'явились

не з'явились

Данільченко О. О. –дов. від 12.06.08р.

не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний технічний університет сільського господарства імені Петра Василенка звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова та Східного регіонального Управління Державної прикордонної служби України про визнання права власності та спонукання передати житлове приміщення.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.05.2008 року по справі № 21/419-07 (головуючий суддя Пелипенко Н. М., судді Калініченко Н. В., Інте Т. В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2008 року по справі № 21/419-07 (головуючий суддя Токар М. В., судді Івакіна В. О., Фоміна В. О.), визнано за Харківським національним технічним університетом сільського господарства імені Петра Василенка право власності на однокімнатну ізольовану квартиру № 42, житловою площею 18,0 кв. м, яка розташована на першому поверсі другої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 64, житловою площею 35,7 кв. м, яка розташована на шостому поверсі другої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 72, житловою площею 35,7 кв. м, яка розташована на восьмому поверсі другої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 104, житловою площею 39,0 кв. м, яка розташована на шостому поверсі третьої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 119, житловою площею 37,0 кв. м, яка розташована на десятому поверсі третьої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові.

Зобов’язано Харківську міську Раду та Східне регіональне Управління Державної прикордонної служби України передати Харківському національному технічному університету сільського господарства імені Петра Василенка однокімнатну ізольовану квартиру № 42, житловою площею 18,0 кв. м, яка розташована на першому поверсі другої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 64, житловою площею 35,7 кв. м, яка розташована на шостому поверсі другої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 72, житловою площею 35,7 кв. м, яка розташована на восьмому поверсі другої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 104, житловою площею 39,0 кв. м, яка розташована на шостому поверсі третьої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові; трьохкімнатну ізольовану квартиру № 119, житловою площею 37,0 кв. м, яка розташована на десятому поверсі третьої секції житлового будинку № 46 по вул. Героїв Праці у м. Харкові.

Стягнуто з Східного регіонального Управління Державної прикордонної служби України на користь Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка 85 гривень державного мита та 118 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Східне регіональне Управління Державної прикордонної служби України звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2008 року, в якій стверджує про порушення апеляційним судом норм матеріального права, у зв'язку з чим просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні 11.1.2008 року оголошено перерву на 18.11.2008 року об. 11 год. 55 хв. відповідно до ст. 77, 1115 ГПК України.

У відзиві та поясненнях на касаційну скаргу позивач проти доводів та вимог заявника заперечував, просить залишити оскарженні рішення та постанову без змін.

11.11.2008 року Східне регіональне Управління Державної прикордонної служби України подало до Вищого господарського суду України додаткові доводи до позиції, викладеної в касаційній скарзі.

Відводів складу суду не заявлено.

Представники першого та другого відповідачів і третьої особи в судове засідання касаційної інстанції не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені заздалегідь належним чином.

Враховуючи особливості розгляду справи в касаційній інстанції, передбачені ст. ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

За згодою присутніх в судовому засіданні учасників процесу 18.11.2008 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача-3, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами встановлено, що 05.03.1991 року між Харківським заводом "Електробритва" та Харківським інститутом механізації та електрифікації сільського господарства було укладено договір про дольову участь у будівництві 276 квартирного житлового будинку по вул. Героїв Праці, 46.

Згідно даного договору позивач зобов’язувався перерахувати грошові кошти та виготовити, поставити будівельні матеріали, механізми та обладнання, а Харківський завод "Електробритва" зобов’язувався передати позивачу після здачі секцій 276 квартирного житлового будинку в експлуатацію, починаючи з другої, житло пропорційно обсягам виконаних робіт.

Президентом АТ "Електробритва" на адресу позивача було направлено лист № 297 від 29.08.1995 року із зазначенням квартир, що підлягають передачі інституту.

Суди також встановили, що позивач на виконання умов договору перерахував заводу "Електробритва" відповідно 400 тис. руб., 200 тис. руб. та 2 млн. 510 тис. крб.

Відповідно до акта приймання-передачі документації по житловому будинку по вул. Героїв праці, 46 від 02.08.2000 року ВАТ "Харківський завод "Електробритва" передано третьому відповідачу документацію на зазначений будинок, в тому числі і договір про дольову участь № 1 від 05.03.1991 року.

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 317 від 22.03.2000 року "Про передачу функцій замовника на будівництво житлового будинку по вул. Героїв Праці, 46" функції замовника передані Управлінню військ Південно-Східного напряму Прикордонних військ України, правонаступником якого є третій відповідач.

Місцевий та апеляційний суди встановили, що третій відповідач в порушення вимог пункту 7 Положення про порядок передачі права на завершення припинених будівництвом об’єктів житла затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 31.01 2000 року не уклав договору з попереднім замовником із зазначенням прав та обов’язків щодо подальшого пропорційного розподілу збудованого житла між ними та іншими учасниками (інвесторами) будівництва відповідно до їх витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого та апеляційного суду, що не укладення договору новим замовником-інвестором із попереднім замовником не звільняє нового замовника-інвестора від виконання зобов’язань по договорах, які існували між попереднім замовником та дольовиками відповідно укладених угод.

Посилання третього відповідача Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на пропуск позивачем строку позовної давності не приймається, оскільки суди дослідили дані обставини та встановили наступне.

Відповідно до п. 4 договору про дольову участь у будівництві після здачі в експлуатацію секцій 276 квартирного житлового будинку, починаючи з другої, "Генпідрядник" виділяє "Субпідряднику" житло.

Згідно актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту друга та третя секція будинку по вул. Героїв Праці, 46 були здані в експлуатацію 14.07.2006 року, третя та четверта секція здані в експлуатацію 22.10.2004 року, а шоста та сьома секція здані в експлуатацію 26.12.2003 року. Позивач звернувся з позовом до Господарського суду Харківської області 18.06.2004 року, а тому твердження третього відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до договору про дольову участь у будівництві від 05.03.1991 року при дольовому будівництві 276 квартирного житлового будинку по вул. Героїв Праці, 46 між Харківським заводом "Електробритва" та Харківським інститутом механізації і електрифікації сільського господарства, правонаступником якого є позивач, виникли зобов’язання про дольову участь у будівництві квартир.

Оскільки позивач виконав зобов’язання по вищезазначеному договору та перерахував грошові суми та передав будівельні матеріали, обладнання та механізми, та з урахуванням того, що відповідно до договору генпідрядник, права та обов’язки якого перейшли до третього відповідача, повинен передати квартири, то позивач правомірно звернувся за захистом його порушеного права щодо визнання за ним права власності на квартири і спонукання до передачі зазначених квартир, тобто про відновлення його порушеного права у зв’язку із невизнанням такого права третім відповідачем.

Суди правомірно не прийняли до уваги посилання третього відповідача на те, що він не виступає правонаступником прав та обов’язків ВАТ "ХЗ "Електробритва", оскільки зазначене спростовується самим же третім відповідачем в апеляційній скарзі, в якій третій відповідач визнав, що після передачі функцій для добудови будинку від заводу "Електробритва" до Східного регіонального управління Держприкордонслужби України на підставі рішення міськради № 317 від 22.03.2000 року було підписано акт від 06.06.2000 року, у відповідності з яким умовна частка житла, у відповідності до здійснених капітальних вкладень заводу "Електробритва", становить 2 264,31 кв. м загальної площі.

Виникнення у третього відповідача обов'язків перед дольовиками внаслідок прийняття прав замовника-інвестора відповідно до Положення про порядок передачі права на завершення припинених будівництвом об'єктів житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 31.01.2000р., не суперечить і чинному законодавству, як це випливає із змісту ст. 195 ГК України.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що обов’язки у третього відповідача перед позивачем виникли не з відносин правонаступництва, а з відносин, пов’язаних із взяттям третім відповідачем на себе, причому в добровільному порядку, функцій забудовника про закінчення будівництва 276 квартирного житлового будинку по вул. Героїв Праці, 46, а тому посилання Господарського суду Харківської області в оскаржуваному рішенні на Постанову Кабінету Міністрів України від 31.01.2000 р. № 168 "Про порядок передачі права на завершення припинених будівництвом об’єктів житла" є правомірним та обґрунтованим.

В касаційній скарзі заявник стверджує про те, що вимоги позивача про визнання за ним права власності є необґрунтованим, оскільки у позивача може бути лише право оперативного управління.

Колегія суддів вважає, що такі посилання ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального права та відхиляє, з наступних причин.

Стаття 63 Закону України "Про вищу освіту" передбачає, що за вищим навчальним закладом з метою забезпечення діяльності, передбаченої його статутом, і відповідно до закону та його організаційно-правової форми власником (власниками) закріплюються на правах оперативного управління або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, обладнання, а також інше необхідне майно. Майно, що закріплене за вищим навчальним закладом державної або комунальної форми власності, а також доходи від використання цього майна належать вищому навчальному закладу на правах оперативного управління.

З аналізу вказаної норми вбачається, що режим оперативного управління стосується майна позивача, яке йому передається державою.

Натомість, місцевим та апеляційними судами встановлено, що відповідач має отримати спірні житлові приміщення на підставі укладеного договору про дольову участь у будівництві, на виконання якого останнім були перераховані відповідні кошти та передане майно.

Виникнення права власності на підставі договору було передбачено як ч. 1 ст. ст. 128 ЦК УРСР, чинного на момент укладення та виконання позивачем спірного договору, так і ст. 334 ЦК України, чинною на момент розгляду спору судом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки місцевого та апеляційного суду відповідають встановленим обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, виходячи із встановлених обставин норми матеріального права застосовані вірно, порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування рішення місцевого суду та постанови апеляційної інстанції не встановлено, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Східного регіонального Управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2008 року по справі № 21/419-07 (07/239-06,35/260-04) Господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді А. Г. Полянський

Г. М. Фролова