ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 17/24-08-1119

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П. А. (головуючого),

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромеханізація" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року у справі № 17/24-08-1119 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромеханізація" до Відкритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Краян" про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2008 року позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення пені у сумі 30 000 грн., неустойки у сумі 80 000 грн. та упущеної вигоди в сумі 172 055,40 грн. у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором від 21.06.2007 року №21/06/07, з строків поставки крана КС-557кр.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.05.2008 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача збитки в сумі 172 055,40 грн. та пеню 30 000 грн., а в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення збитків у сумі 172 055,40 грн. скасовано та в позові в цій частині відмовлено, а в решті судове рішення залишено без змін .

У касаційній скарзі позивач вважає, що апеляційним судом порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доповідач –Вовк І.В.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає, що постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам закону, і тому просить залишити її без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено договір від 21.06.2007 року №21/06/07, за умовами якого відповідач (продавець) зобов’язується передати у власність продукцію виробничо-технічного призначення, а саме новий кран КС-557Кр від 2007 року випуску, вантажопідйомністю 30 тон, з телескопічною стрілкою довжиною 27 м. та продовжувачем стріли 15 м., на базі шасі моделі КрАЗ-00-02 (Кран), а позивач (покупець) зобов’язується прийняти та оплатити товар.

П. 3.3 договору передбачено, що з моменту здійснення позивачем 90 % передоплати, на протязі 60 календарних днів відповідач зобов’язаний підготувати кран до відвантаження.

Відповідно п. 5.1 у разі несвоєчасної підготовки продукції до відвантаження та передачі її покупцеві, на вимоги останнього продавець сплачує пеню 0,05 % від вартості договору за кожний день прострочення, але не більше 3 % від загальної вартості договору.

Строк дії договору визначено до 01.09.2007 року ( п. 7.8).

Додатковою угодою № 1 від 31.08.2007 року сторони продовжили строк дії цього договору до 31.12.2008 року.

Згідно платіжного доручення № 318 від 06.07.2007 року позивач сплатив передоплату у розмірі 90 % від вартості крану.

ДП "Контакт" ВАТ "Жилбудмеханізація-2" та позивач 31.08.2007 року уклали договір № 57А/07 за умовами якого останній зобов’язався передати у тимчасове платне користування даний кран протягом 20 календарних днів.

15.10.2007 року на вимогу ДП "Контакт" ВАТ "Жилбудмеханізація-2" договір було розірвано у зв’язку з невиконанням позивачем умов зазначеного договору щодо передачі орендованого майна.

Претензіями від 06.11.2007 року № 141 та від 15.01.2008 року № 8 позивач вимагав перерахувати штрафні санкції і з розрахунком збитків від неможливості експлуатації крану.

За накладною на відпуск та відвантаження готових виробів від 20.02.2008 року відповідач передав товар (Кран) позивачу.

За вимогами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд встановив, що позивачем не доведено наявності умов, які за законом є підставою для покладення на відповідача обов’язку з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.

Отже, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди за недоведеністю й обґрунтовано скасував в цій частині рішення суду першої інстанції, відмовивши в позові про стягнення збитків.

Разом з тим, висновки апеляційного господарського суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції в решті є законним й обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду.

За таких обставин, постанова апеляційного господарського суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромеханізація" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року - без змін.

Головуючий суддя П.Гончарук

Судді І. Вовк

Л. Стратієнко