ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 20-4/006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.06

у справі

№ 20-4/006

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарєвське Адміралтейство"

до

за участю

Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя

Прокурора міста Севастополя

про

визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги;

від відповідача: Павленко Р.Т. –за дов. від 24.05.07;

від прокуратури: Попенко О.С. –прокурор Генеральної прокуратури України.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарєвське Адміралтейство" у січні 2006 року заявлений позов до Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя про визнання недійсними податкових повідомлень –рішень від 28.11.05 №/0 та від 28.11.05 №/0.

Доповідач: Добролюбова Т.В

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 10.03.06, ухваленою суддею Остаповою К.А., у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення прийняте за правилами Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають зі здійснення суб’єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а податкові органи є контролюючими органами виконавчої влади і не здійснюють управлінських функцій.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Фенько Т.П.- головуючого, Градової О.Г., Дугаренко О.В., постановою від 12.04.06, перевірене рішення місцевого суду змінив. Позовні вимоги задовольнив частково. Постанова апеляційної інстанції прийнята за правилами Господарського процесуального кодексу України з тих же підстав.

Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову у справі скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги інспекція зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено приписи Протоколу "про внесення змін та доповнень до Угоди про створення зони вільної торгівлі, укладеної між державами –учасницями СНД 15.04.94", Закону України "Про податок на додану вартість", Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства", Митного кодексу України, Закону України "Про систему оподаткування".

В судовому засіданні представник скаржника змінив вимоги касаційної скарги і просив скерувати справу до суду першої інстанції для розгляду спору за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарєвське Адміралтейство" відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий Господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В., заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Такі спори віднесені до компетенції адміністративних судів. Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб’єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, виниклі при здійсненні господарської діяльності. За суб’єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб’єктами підприємницької діяльності. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, предметом позову є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарєвське Адміралтейство" до Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя про визнання недійсними податкових повідомлень–рішень від 28.11.05 №/0 та від 28.11.05 №/0. Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи судові рішення, розглянули спір в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Застосування Господарського процесуального кодексу України визнається помилковим, оскільки, з 01.09.05 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 6 статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” унормовано, що до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій віднесено забезпечення застосування та своєчасність стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами. Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення - рішення прийняті відповідачем за результатами проведення документальної перевірки з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Оспорюванні рішення, винесені податковою інспекцією на підставі Закону України "Про податок на додану вартість", Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, котрим установлено порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами з податків та зборів, нарахування і сплати пені, штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків. В даному випадку, податковим органом на основі законодавства здійснюються владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язані з вчиненням від імені держави дій щодо контролю за повнотою та своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів, зокрема податку на додану вартість. Отже, відповідач у справі є суб’єктом владних повноважень та здійснює у зазначених правовідносинах владні функції. Відтак, і суб’єктний склад, і характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що даний спір виник із публічно-правових відносин, а дана справа є справою суду адміністративної юрисдикції. Відповідно до абзацу 1 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Суди попередніх інстанцій приймаючи рішення та постанову у справі, залишили поза увагою зазначені приписи діючого законодавства і помилково керувалися приписами Господарського процесуального кодексу України. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Відтак, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для розгляду спору за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11110,11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.06 у справі №20-4/006 і рішення Господарського суду міста Севастополя від 10.03.06 скасувати.

Матеріали справи скерувати для нового розгляду до господарського суду міста Севастополя.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя задовольнити.

Головуючий, суддя                                                   Т.Добролюбова

Судді                                                             Т.Гоголь

В.Швець