ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.08 р.                     Справа № 39/140пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “ТСБ-ІНВЕСТ” м .Донецьк

до відповідача: Донецької міської ради м. Донецьк

про визнання права набуття земельної ділянки в оренду

За участю представників сторін:

від позивача: Гончаров О.М. – за довіреністю;

від відповідача: Даниленко Л.А. – за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “ТСБ-ІНВЕСТ” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Донецької міської ради, про визнання за закритим акціонерним товариством “ТСБ-ІНВЕСТ” права набуття земельної ділянки в оренду, загальною площею 0, 50 га, розташованої на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька для будівництва та експлуатації магазина побутової техніки з приміщенням для сервісного обслуговування побутової техніки, шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою строком на 49 років в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі” в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на заяву, рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 535/11 від 20.09.2006 р., висновок Донецького міського управління земельних ресурсів про узгодження місця розташування об’єкту № 01/35-1651 від 07.04.2006 р., висновок Головного управління містобудування і архітектури № 01/14-2083 від 29.05.2006 р., висновок Центрально-Донецької регіональної екологічної інспекції № 37/416 від 14.03.2006 р., висновок Науково-методичного відділу охорони пам’яток історії та культури Донецького обласного краєзнавчого музею № 614 від 17.04.2006 р., висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 492/07 від 17.02.2006 р., висновок Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Донецькій області № 9/392-дн від 17.04.2006 р., висновок (технічні умови) ГУ МНС України в Донецької області № 12/1/2720 від 17.05.2006 р., акт вибору земельної ділянки від 19.01.2006 р., договір резервування земельної ділянки № рс 9/317 від 29.08.2006 р., містобудівне обґрунтування параметрів окремого об’єкту містобудівництва КП “Управління генерального плану м. Донецька”.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, зазначив, що оскільки позивач не отримав офіційної відмови від Донецької міської ради стосовно укладання спірного договору оренду, провадження у справі відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню, у зв’язку з відсутністю предмету спору, додатково вказував на те, що, згідно внесених Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства - визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Позивач, звернувся до господарського суду з позовом про визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду, обґрунтовуючи позовні вимоги відмовою органу місцевого самоврядування від передачі спірної земельної ділянки на умовах, визначених ст. 124 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, ст.ст. 792-797 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами прийнятими на їх виконання.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Рішенням виконавчого комітету № 20/16 від 24.06.2005 р. Донецька міська рада делегувала виконавчому комітету Донецької міської ради повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності.

На підставі положень наведених вище норм позивач звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання в оренду земельної ділянки, розташованої на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька для будівництва та експлуатації магазина побутової техніки з приміщенням для сервісного обслуговування побутової техніки.

Постійно діюча комісія з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, на підставі Закону України „Про планування і забудову” та рішення Донецької міської ради від 30.09.2005 року № 21/2 „Про затвердження правил забудови м. Донецька”, надала позивачеві згоду на забудову цієї земельної ділянки за умови розроблення, погодження та затвердження містобудівної документації розміщення цього об'єкту.

19.01.2006 р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів позивачеві видано акт вибору земельної ділянки для розміщення будівлі магазина побутової техніки з приміщенням для сервісного обслуговування побутової техніки на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька.

На виконання приписів Комісії щодо порядку отримання в оренду земельної ділянки позивачем отримано згоди державних органів та органів місцевого самоврядування на розміщення будівлі магазина побутової техніки з приміщенням для сервісного обслуговування бутової техніки на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька:

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 492/07 від 17.02.2006 р.;

-          висновок Центрально-Донецької регіональної екологічної інспекції № 37/416 від 14.03.2006 р.;

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів про узгодження місця розташування об’єкту № 01/35-1651 від 07.04.2006 р.;

-          висновок Науково-методичного відділу охорони пам’яток історії та культури Донецького обласного краєзнавчого музею № 614 від 17.04.2006 р.;

-          висновок Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Донецькій області № 9/392-дн від 17.04.2006 р.;

-          висновок (технічні умови) ГУ МНС України в Донецької області № 12/1/2720 від 17.05.2006 р.;

-          висновок Головного управління містобудування і архітектури № 01/14-2083 від 29.05.2006 р., а також підготовлене містобудівне обґрунтування параметрів окремого об’єкту містобудівництва, розроблене КП “Управління генерального плану м. Донецька”.

З огляду на встановлений ст.ст. 6, 627 ЦК України принцип свободи Договору сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

29.08.2006 р., за підсумками здійснених позивачем підготовчих дій, між виконавчим комітетом Донецької міської ради та позивачем був укладений договір резервування земельної ділянки № рс9/317.

Договір резервування землі, хоча і не передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак, в силу ст.ст. 11, 509 ЦК України є підставою, що зумовлює виникнення для сторін взаємних цивільних прав та обов'язків, оскільки його зміст не суперечить законодавству.

Згідно даного Договору виконавчий комітет Донецької міської ради зобов’язався не надавати зарезервовану земельну ділянку загальною площею 0, 50 га, що розташована на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька іншим юридичним та фізичним особам, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти означену земельну ділянку, зі сплатою коштів за резервування земельної ділянки в розмірі 1% від грошової оцінки земельної ділянки на рік, а також розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до виконкому із клопотанням про надання цієї земельної ділянки.

Однією з умов належного виконання умов вказаного Договору, є надання позивачу у користування вказаної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №535/11 від 20.09.2006 р. позивачеві погоджено місце розташування будівлі магазину з приміщеннями для сервісного обслуговування побутової техніки на земельної ділянці орієнтовною площею 0,50 га на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька та надано згоду на проведення проектно-дослідних робіт для будівництва будівлі магазину.

Строк розробки позивачем проектно-кошторисної документації відносно вказаного об’єкту встановлений згідно п. 5 Рішення до 01.10.2008 р.

Подальше оформлення права користування спірною земельною ділянкою загальною площею 0, 50 га, розташованої на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька призупинено, у зв’язку з відмовою органів місцевого самоврядування від укладання договору в порядку визначеному ст. 124 Земельного кодексу України, чинної на момент звернення на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови.

При зверненні до суду з позовом позивач виходив з того, що Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства, скасовано, встановлений ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови) порядок надання земель комунальної власності в оренду, що в подальшому може завадити реалізації його переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду строком на 49 років шляхом укладання прямого договору оренди – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16 ЦК України, 20 ГК України та закріпленого ст. 152 Земельного кодексу України.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем здійснено комплекс підготовчих дій, пов’язаних з реалізацією наданого права на оренду спірної земельної ділянки.

Наведений вище порядок набуття позивачем в оренду спірної земельної ділянки визначений Законом України „Про планування і забудову” та рішенням Донецької міської ради від 16.12.2005 р. № 23/21 „Про затвердження порядку відведення земельних ділянок в оренду і надання у постійне користування” та не суперечить приписам ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, ст. 124 Земельного кодексу України, позивач має право на проведення дій, пов’язаних з переданням в оренду спірної земельної ділянки на засадах, встановлених у вищевказаних актах в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови.

Посилання відповідача на відсутність предмету спору судом до ваги не приймаються, оскільки на момент звернення позивача до виконавчого комітету Донецької міської ради та наданням ним відповіді про відмову від укладання спірного договору оренди земельної ділянки, повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності, згідно з рішенням № 20/16 від 24.06.2005 р. були делеговані безпосередньо виконавчому комітету, тобто звернення позивача було адресоване належному органу, який на той час, був уповноважений на здійснення відповідних функцій.

Рішення №18/12 “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16”, відповідно до якого повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді, ухвалене міською радою лише 28.03.2008 р.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність захисту цивільного права позивача у заявлений ним спосіб, визнавши за ним право набуття земельної ділянки в оренду, загальною площею 0, 50 га, розташованої на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька для будівництва та експлуатації магазина побутової техніки з приміщенням для сервісного обслуговування побутової техніки, шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою строком на 49 років в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі” в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови.

При визначенні підвідомчості цієї справи господарським судам суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на укладання договору оренди земельної ділянки.

Правовідносини, що склалися між сторонами з приводу визнання за позивачем права на укладення спірного договору оренди, носять договірний характер, при цьому, Донецька міська рада, виступає як власник спірної земельної ділянки, яка, в силу свого статусу та наданих повноважень має право розпоряджатись нею в установленому порядку.

Відповідно, відповідач, у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “ТСБ-ІНВЕСТ” м. Донецьк – задовольнити.

Визнати за Закритим акціонерним товариством “ТСБ-ІНВЕСТ” м. Донецьк право набуття земельної ділянки в оренду, загальною площею 0, 50 га, розташованої на перехресті пр. Ленінського та вул. Купріна в Ленінському районі м. Донецька для будівництва та експлуатації магазина побутової техніки з приміщенням для сервісного обслуговування побутової техніки, шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою строком на 49 років в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі” в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “ТСБ-ІНВЕСТ” з клопотанням на адресу Донецького міського голови.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя