КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2008                                                                                           № 4/309а

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Островича С.Е.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача -Васильченко Г.М. – дов. б/н від 05.02.2008р., представник

Лазаренко Д.О. – дов. б/н від 05.02.2008р., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.07.2008

у справі № 4/309а

за позовом                               Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до                                                   Українсько-Бельгійсько-Німецьке спільне підприємство "Мрія-Даві-Дан"

про                                                  повернення приміщення

ВСТАНОВИВ:

Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до місцевого господарського суду з позовом про визнання за територіальною громадою м. Києва право комунальної власності на приміщення першого, другого, третього поверхів, площею 4600 кв. м. по вул. Старовокзальній, 24 до комунальної власності територіальної громади м. Києва шляхом їх передачі Головному управлінню комунальної власності м. Києва.

В судовому засіданні місцевого господарського суду від 17.07.2008р. представник відповідача надав клопотання про припинення провадження у справі, відповідно до п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 4/309а за позовом Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі-позивач) до Українсько-Бельгійсько-німецького спільного підприємства „Мрія-Даві-Дан” (далі-відповідач) про повернення приміщення, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. скасувати. Вважає, що зазначеною ухвалою порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2008р. було змінено склад колегії суддів у справі №4/309а та доручено здійснювати розгляд апеляційної скарги по даній справі у наступному складі: головуючий суддя Острович С.Е., судді: Шипко В.В., Борисенко І.В.

Представники відповідача в судовому засіданні надали відзив на апеляційну скаргу. Вважають, що припинення провадження у справі №4/309а на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, а підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 4/309а відсутні. Просять залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Скаржник в судове засідання апеляційної інстанції свого представника не направив, про причини неприбуття суд не повідомив. Враховуючи те, що скаржник про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі його представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Київської міської ради народних депутатів від 25 січня 1990 року №92 було створено Радянсько-бельгійсько-західно-німецьке спільне підприємство „Мрія Даві-Дан”, в подальшому перейменоване в Спільне українсько-бельгійсько-німецьке підприємство „Мрія Даві-Дан”, до складу учасників якого ввійшли: Фабрика індпошиву та ремонту одягу №1; Управління побутового обслуговування населення виконкому Київської міської Ради народних депутатів; Виробничий кооператив „Універсал-1”; Компанія з обмеженою відповідальністю „ДДС Універсал”; Компанія з обмеженою відповідальністю „Кутюр Де Ду Порт”; Компанія з обмеженою відповідальністю „ДДС”.

На виконання рішення Київської міської ради народних депутатів від 25 січня 1990 року №92, наказом Управління побутового обслуговування населення м. Києва від 08 лютого 1990 року передано з балансу Фабрики індпошиття та ремонту одягу №1 в рахунок статутного фонду Радянсько-бельгійсько-західно-німецького спільного підприємства „Мрія Даві-Дан” приміщення третього поверху будинку по вул. Старовокзальній, 24, загальною площею 1180 кв. м. Актом передачі від 31 грудня 1991 року Фабрика індпошиття та ремонту одягу №1 передала Радянсько-бельгійсько-західно-німецькому спільному підприємству „Мрія Даві-Дан” приміщення Будинку одягу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 24, як свій внесок до статутного фонду підприємства.

Управління побутового обслуговування населення м. Києва наказом від 17 лютого 1992 року зобов’язало керівництво Фабрики індпошиття та ремонту одягу №1 передати Радянсько-бельгійсько-західно-німецькому спільному підприємству „Мрія Даві-Дан” як внесок до його статутного фонду приміщення першого і другого поверхів будинку №24 по вул. Старовокзальній загальною площею 3420 кв. м., про що було складено акт від 31 березня 1992 року.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Київської міської ради №137/639 від 2 грудня 1999 року „Про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежилих будинків” будинок по вул. Старовокзальній, 24 було зараховано до комунальної власності. Однак, 22 червня 2000 року Рішенням Вищого арбітражного суду України у справі №8/74/4/64 зазначений акт Київської міської ради був визнаний недійсним в частині зарахування до комунальної власності м. Києва будинку №24 по вул. Старовокзальній.

В 2000 році відповідач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за ним права власності на нежилий триповерховий будинок №24 по вул. Старовокзальній у м. Києві, оскільки був законним набувачем такого права на зазначений будинок, переданий відповідачу учасниками як їх внесок до статутного фонду підприємства.

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 27 грудня 2000 року у справі №4/109 позовні вимоги було задоволено в частині визнання за Спільним українсько-бельгійсько-німецьким підприємства „Мрія-Даві-Дан” права власності на перший та другий поверхи нежилого триповерхового будинку №24 по вул. Старовокзальній у м. Києві. В іншій частині позову провадження було припинено, оскільки Вищій арбітражний суд України встановив, що Київська міська рада визнала право власності Спільного українсько-бельгійсько-німецького підприємства „Мрія-Даві-Дан” на третій поверх оспорюваного будинку. Рішення набрало законної сили.

Підставою набуття відповідачем права власності на приміщення нежилого будинку по вул. Старовокзальній, 24 є цивільно-правова угода, яка учасниками Спільного українсько-бельгійсько-німецького підприємства „Мрія Даві-Дан” не змінювалась, не розривалась та в судовому порядку недійсною не визнавалась.

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що Головне управління комунальної власності м. Києва не було стороною у справі №4/109. У справі №4/109 стороною виступила Київська міська рада.

Відповідно до Положення про Головне управління комунальної власності м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 10.07.2003р. №584/744, Головне управління є юридичною особою.

У зв’язку з тим, що Головне управління комунальної власності м. Києва не брало участі у розгляді справи №4/109, відсутнє рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Київський апеляційний господарський суд підтримує позицію відповідача викладену у відзиві на апеляційну скаргу про те, що у відповідності до п. 1 Положення про Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), позивач є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним і підконтрольним Київській міській раді та підпорядкованим міському голові.

Позивач хоч і є юридичною особою, але діє як структурний підрозділ в межах повноважень, встановлених виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Колегія Київського апеляційного господарського суду, враховуючи вищевикладене, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що до моменту порушення провадження у даній справі, Вищій арбітражний суд України вже вирішив спір між Київською міською радою та Спільним українсько-бельгійсько-німецьким підприємством „Мрія-Даві-Дан” про визнання права власності на оспорюваний будинок №24 по вул. Старовокзальній.

Відповідно до п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку, що провадження у справі підлягає припиненню, оскільки є рішення Вищого арбітражного суду України у справі №4/109, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір про той же предмет і з тих же підстав.

Отже, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні в матеріалах справи докази, дав їм належну оцінку, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. року у справі № 4/309а без змін.

2. Матеріали справи № 4/309а повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

11.09.08 (відправлено)