ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2008

Справа №2-15/5476-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 в м. Євпаторії Кримської філії ВАТ «Укртелеком» (97400, АР Крим, м. Євпаторія, пр. Перемоги, 34, ідентифікаційний код 22236588)

До відповідача Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта» в особі Центру поштового зв’язку №2 в м. Євпаторії (97400, м. Євпаторія, вул. Крупської, 34/5, ідентифікаційний код 01185740)

Про стягнення 4465,83 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – Волкова Ж.М., довіреність № 8205 від 15.08.2005 р., у справі

Від відповідача – Кулікова І. О., довіреність № 7913 від 28.12.2007 р., у справі

Обставини справи: Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” звернулось в особі Центру електрозв’язку № 1 Кримської філії ВАТ «Укртелеком» до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта» в особі Центру поштового зв’язку №2 в м. Євпаторії про стягнення 4465,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами Генерального договору №18-2-10/09-19 від 17.01.2002 р. відповідач прийняв на себе обов’язки по прийняттю платежів від населення за послуги зв’язку та перераховувати прийняті платежі у встановлені строки. Проте, у зв’язку з тим, що відповідачем порушувалися строки перерахування грошових коштів, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 4465,83 грн.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій не є правомірним, оскільки при його складанні позивачем не було враховано положень Інструкції про порядок приймання платежів та контролю за повнотою їх оприбуткування, затвердженої наказом Деркомзв’язку та інформатизації України від 25.11.1999 р. № 130, Порядку приймання платежів об’єктами поштового зв’язку УДППЗ «Укрпошта».

У судовому засіданні представник позивача надав суду клопотання в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою просить суд прийняти відмову від позову в частині позовних вимог у розмірі 1418,88 грн., просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3046,95 грн.

Суд вважає за можливе вказану заяву задоволенити, прийняти зміну позовних вимог, оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

У судовому засіданні представником відповідача були визнані позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 3046,95 грн.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

17.01.2002 р. між Відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” (Замовник) та Українським державним підприємством поштового зв’язку «Укрпошта» (Виконавець) був укладений генеральний договір №18-2-10/09-19. (а.с. 33-40)

Згідно з пунктом 1.1 Договору Виконавець в особі своїх філій та їхніх структурних підрозділів виконує за завданням Замовника визначені у пункті 2 цього Договору роботи.

Відповідно до пункту 1.2 Договору Замовник в особі своїх філій та їхніх структурних підрозділів зобов’язується оплачувати виконану роботу на умовах цього Договору.

Дія цього Договору в повному обсягу поширюється на всі регіональні дирекції та інші відокремлені структурні підрозділи Замовника та Виконавця за виключенням Київської міської дирекції Виконавця. Взаємовідносини між Замовником та Київської міською дирекцією Виконавця визначаються на підставі окремого Договору, який, в принципі, має бути розроблений з урахуванням положень цього договору (пункт 1.3 Договору).

Перелік робіт, обов’язки по виконанню яких покладені на Виконавця, передбачений пунктом 2.2.1 Договору.

Відповідно до пункту 3.2 Договору грошові кошти, отримані як платежі за послуги електрозв’язку, перераховуються кожні п’ять днів на рахунок центрів дирекцій Замовника за винятком коштів, що належать структурним підрозділам філій Виконавця, як оплата за виконання роботи за цим Договором, що визначена у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно з пунктом 3.3 Договору до 10 числа місяця, наступного за звітним, між структурними підрозділами філій Виконавця та відповідними підрозділами філій Замовника складаються акти виконаних робіт, які є підставою для кінцевих розрахунків між ними. Розрахунки виконуються у відповідності з вимогами законодавства.

Розміри плати за виконані роботи встановлена в Додатку №1 до Договору.

В пункті 4.1.6 Договору сторони передбачили, що Виконавець в особі своїх філій та їхніх структурних підрозділів відповідає за несвоєчасне перерахування коштів відповідно до пункту 3.2 Договору у вигляді пені в розмірі облікової ставки Національного банку України від неперерахованої суми за кожний день прострочення, яка сплачується на користь структурних підрозділів відповідних дирекцій Замовника.

Керуючись вказаним договірним положенням позивач просить стягнути з відповідача пеню в наступних розмірах:

- вересень 2007 року – 1467,92 грн.;

- листопад 2007 року – 1501,91 грн.;

- грудень 2007 року – 1496,00 грн.;

Загальний розмір пені, яку позивач просить стягнути з відповідача, складає 4465,83 грн., що і стало приводом для звернення з відповідним позовом до суду.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майново-господарськими, згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України, визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Причому, частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених стаття 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору відповідачем приймалися платежі від населення за послуги зв’язку, про що свідчать акти виконаних робіт, підписані обома сторонами та скріплені печатями підприємств.

Проте, перерахування отриманих від населення грошових коштів здійснювалося відповідачем з порушенням встановлених пунктом 3.2 Договором строків, у зв’язку з чим у Центру поштового зв’язку №2 в м. Євпаторії виникли обов’язки щодо сплати пені за вересень, листопад та грудень 2007 року у загальному розмірі 3046,95 грн., правомірність обчислення позивачем якої підтверджується матеріалами справи, а тому сума пені у розмірі 3046,95 грн. підлягає стягненню з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача надав суду клопотання в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою просить суд прийняти відмову від позову в частині позовних вимог у розмірі 1418,88 грн.

Розглянувши матеріали справи, заяву позивача, суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити.

Так, виходячи з норм статті 13 Цивільного кодексу України, яка визначає межі здійснення цивільних прав, судом досліджено правомірність відмови позивача від позову:

-          цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (довіреністю);

-          при здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині;

-          не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах;

-          при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства;

-          не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Приймаючи до уваги той факт, що звернення з позовом до господарського суду було ініційоване саме позивачем, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Судом встановлено, що відмова позивача від позову не порушує чиї-небудь законні права та охоронювані законом інтереси, а також повноваження, надані представнику Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 в м. Євпаторії Кримської філії ВАТ «Укртелеком» Волковій Ж.М. дозволяють відмовитися від позову, через що заява Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 в м. Євпаторії Кримської філії ВАТ «Укртелеком» підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального Кодексу України провадження по справі підлягає припиненню у випадку відмови позивача від позову та якщо відмова прийнята господарським судом.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення пені у розмірі 1418,88 грн. підлягає припиненню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 33, 34, пунктом 4 частини 1 статті 80, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта» в особі Центру поштового зв’язку №2 в м. Євпаторії (97400, м. Євпаторія, вул. Крупської, 34/5, ідентифікаційний код 01185740) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 в м. Євпаторії Кримської філії ВАТ «Укртелеком» (97400, АР Крим, м. Євпаторія, пр. Перемоги, 34, ідентифікаційний код 22236588, п/р в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 324021) пеню у сумі 3046,95 грн., 69,59 грн. державного мита та 80,51 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині провадження у справі припинити.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.