ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 2-21/6991-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Керчгаз" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2007 року у справі № 2-21/6991-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим за позовом Відкритого акціонерного товариства "Керчгаз", м. Керч, АРК, до: 1) Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, 2) Відкритого акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Кримгаз", м. Сімферополь, про визнання договорів недійсними,

за участю представників сторін:

позивача: Тимошенко М.О. (дов. № 8/511 від 17.10.2007р.);

відповідача-1: Пац В.О. (дов. № 14-30 від 10.01.2008р.);

відповідача-2: Кириченко С.Л. (дов. № 2872 від 16.08.2007р.),

в с т а н о в и в:

У квітні 2007 року позивач –ВАТ "Керчгаз" пред'явив у господарському суді позов до відповідачів: –1) НАК "Нафтогаз України", 2) ВАТ з газопостачання та газифікації "Кримгаз", про визнання договорів недійсними.

Вказував, що 03.11.2003р. та 01.09.2004р. між НАК "Нафтогаз України" та ВАТ з газопостачання та газифікації "Кримгаз" було укладено договори оренди № 14/1375 та № 14/1177/04 газопроводів та споруд на них, згідно умов яких НАК "Нафтогаз України" передав, а ВАТ з газопостачання та газифікації "Кримгаз" прийняв у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно.

Посилаючись на ту обставину, що він є природним монополістом по розподілу природного газу на підвідомчій йому території, і тільки він може здійснювати експлуатацію газопроводів, які є об’єктами договорів оренди, позивач просив визнати недійсними договори оренди газопроводів та споруд на них № 14/1375 від 03.11.2003р. та № 14/1177/04 від 01.09.2004р.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22 червня –09 серпня 2007 року (суддя Чонгова С.І.) в позові відмовлено.

Рішення мотивоване посиланнями на надання ВАТ "Кримгаз" доказів підтвердження свого права на транспортування природного та нафтового газу розподільними трубопроводами.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2007 року (колегія суддів у складі: Маслової З.Д. –головуючий, Лисенко В.А., Градової О.Г.) рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2003р. між НАК "Нафтогаз-України" (Орендодавцем) та ВАТ "Кримгаз" (Орендарем) було укладено договір оренди № 14/1375 газопроводів та споруд на них, згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме: газопровід високого тиску Д=273, Р=0 мПа в комплекті з газорозподільним пунктом контейнерного типу ПГРК 50/50, від котельної "Східна" смт. Леніне до котельної с. Щолкіне Ленінського району АР Крим, загальною довжиною 17 222 м., вартість якого визначена згідно з актом про оцінку вартості основних засобів та становить 7 330 396грн.

Актом приймання-передачі основних засобів від 03.11.2003р. Орендодавець передав Орендарю майно, обумовлене договором, а саме: газопровід високого тиску Д=273, Р=0 мПа в комплекті з газорозподільним пунктом контейнерного типу ПГРК 50/50, від котельної "Східна" смт. Леніне до котельної с. Щолкіне Ленінського району АР Крим, загальною довжиною 17 222 м.

01 вересня 2004р. між НАК "Нафтогаз-України" (Орендодавцем) та ВАТ "Кримгаз" (Орендарем) було укладено договір оренди № 14/1177/04 газопроводів та споруд на них, згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме: підвідний газопровід до Камиш-Бурунської ТЕЦ ПГРК - 100 - 2Н - 02 ПГРК - 502В, загальною довжиною 8 766м., вартість якого визначена згідно з актом про оцінку вартості основних засобів та становить 8 478 778,83 грн.

Актом приймання-передачі основних засобів від 01.09.2004р. Орендодавець передав Орендарю майно, обумовлене договором, а саме: підвідний газопровід до Камиш-Бурунської ТЕЦ ПГРК - 100 - 2Н - 02 ПГРК - 502В, загальною довжиною 8 766 м.

Згідно Закону України "Про природні монополії" природна монополія - стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв'язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб'єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв'язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги).

Судами встановлено, що ВАТ "Керчгаз" та ВАТ "Кримгаз" є природними монополістами з розподілу та транспортування природного газу, що підтверджено Антимонопольним комітетом України.

При цьому, відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1166 від 12.11.2003р. із змінами від 29.09.2004р. та від 02.11.2005р., у ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом ВАТ "Кримгаз" територія здійснення Товариством ліцензованої діяльності визначена як "територія АР Крим в зоні діяльності газопроводів, які перебувають на його балансі та обслуговуванні, крім міст Севастополя, Керчі та Ленінського району", а в ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом ВАТ "Керчгаз" територія здійснення ним ліцензованої діяльності визначена як "територія міста Керчі та Ленінського району АР Крим".

Зважаючи на початок здійснення ВАТ "Кримгаз" ліцензованої діяльності у Ленінському районі Автономної Республіки Крим і пов'язані з цим зміни в провадженні діяльності ВАТ "Кримгаз", опис території здійснення ліцензованої діяльності ВАТ "Кримгаз" було уточнено вказаною Постановою та визначено для ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" територію здійснення ліцензованої діяльності в зоні розташування газопроводів, що перебувають у його законному користуванні в Автономній Республіці Крим (за виключенням міст Севастополя, Керчі та Ленінського району), а також:

- орендованого станом на 12.11.2003 газопроводу Леніне - Щолкіне;

- орендованого станом на 29.09.2004 підвідного газопроводу до Камиш-Бурунської ТЕЦ АР Крим, у т. ч. ПГРК-100-2Н-02, ПГРК-502В;

- орендованого станом на 02.11.2005 газопроводу від ГРПБ по вул. Будівельників, 11-а до котельної по вул. Подвойського, 19 в смт. Гурзуф АР Крим.

Відповідно до п. 2.1.4. "Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом", провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом можливе лише на території, затвердженій НКРЕ.

Згідно п. 1.3 вказаних умов, територія провадження ліцензіатом господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом - територія, межі якої та схема розподільчих газопроводів, що перебувають у власності чи користуванні ліцензіата, нанесені на географічну карту місцевості.

В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови, які визначені такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди.

За таких обставин, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій правильно встановили та виходили з того, що сторонами при укладенні оскаржуваних договорів дотримано вимоги ст. 179 ГК України та ст. 203 ЦК України, не встановлено будь-яких порушень прав ВАТ "Керчгаз" вказаними договорами, а тому відсутні будь-які правові підстави до визнання договорів оренди № 14/1375 та № 14/1177/04 газопроводів та споруд на них від 03.11.2003р. та від 01.09.2004р. укладених між НАК "Нафтогаз України" та ВАТ з газопостачання та газифікації "Кримгаз" недійсними.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції помилково зазначено про те, що ВАТ "Кримгаз" має право на транспортування природного та нафтового газу розподільними трубопроводами на всій території Автономної Республіки Крим за виключенням міста Феодосії, тобто і на території міста Керчі і Ленінського району АРК, що не відповідає Постановам НКРЕ № 1166 від 12.11.2003р. та № 1897 від 28.12.2006р., проте вказані порушення не вплинули на винесення законного та обгрунтованого судового рішення.

Посилання касаційної скарги на ту обставину, що ВАТ "Керчгаз" є природним монополістом із розподілу природного газу на території Ленінського району Автономної Республіки Крим, і тільки він може здійснювати експлуатацію газопроводів, які є об’єктами спірних договорів оренди, не заслуговують на увагу суду, оскільки не відповідають Постанові Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1166 від 12.11.2003р. із змінами від 29.09.2004р. та від 02.11.2005р.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 111-7 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, доводи касаційної скарги правильності викладених у ній висновків не спростовують, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Керчгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2007 року у справі № 2-21/6991-2007 залишити без змін.

Судді:                                                                                 Н.Г. Дунаєвська

М.В. Михайлюк

С.С. Самусенко