ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 2/103-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Першикова Є.В.,

суддів

Данилової Т.Б.

Ходаківської І.П.,

розглянувши

касаційну скаргу

Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славія"

на

рішення від 22.05.2007 господарського суду Херсонської області

у справі

№ 2/103-07

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Плодорозсадницьке"

до

Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славія"

про

стягнення 184 193 грн. 42 коп.

За участю представників сторін:

від позивача –Самбур М.М., за довіреністю

від відповідача –Корсун М.М., за довіреністю

Біленко В.М., директор ДП "Слобожанське"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 22.05.2007 р. господарського суду Херсонської області позов задоволено частково.           Стягнуто з Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Славія", на користь

Відкритого акціонерного товариства "Плодорозсадницьке" 138 025 грн. основного боргу, 33555грн. інфляційних витрат, 8612,66 грн. та

1802 грн. сплати державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Дочірнє підприємство "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славія" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення від 22.05.2007 господарського суду Херсонської області з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

03.04.08 р. в судовому засіданні оголошена перерва до 10.04.08 р.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, 01 вересня 2004 року між ВАТ "Плодорозсадниньке" та ДП "Слобожанське" ТзОВ Агрофірма "Славія" укладеного договір купівлі-продажу товару, а саме у відповідності до п. 1.1 зазначеного договору позивач-продавець мав передати у власність відповідача - ДП "Слобожанське" ТзОВ Агрофірма "Славія" полуницю "Пегас" на суму 16500,00 грн. та полуницю "Ред-гонтлет" на суму 33000,00 грн. Згідно п.2.1 даного договору позивач повинен був поставити відповідачу зазначений товар до 20 вересня 2004 року. А відповідач у відповідності до п.2.2 договору оплатити товар протягом 90 робочих дня з дня оформлення документів на відпуск продукції.

17 вересня 2004 року згідно товарно-транспортної накладної № 129830 представник ВАТ "Плодорозсадницьке" Ковриженко здав, а водій-експедитор Корчук, який діяв за дорученням № ЯЗЧ 009036 виданим 06 вересня 2004 року за підписом керівника Віденко отримав товар: полуницю "Ред-гонтлет" на суму 27500,00 гривень, полуницю "Пегас" на суму 13750,00 гривень. А всього відповідач отримав товару з урахуванням ПДВ на суму 49500,00 гривень.

21 жовтня 2004 року позивачем укладено договір купівлі-продажу товару, а саме у відповідності до п. 1.1 зазначеного договору позивач-продавець мав передати у власність відповідача - ДП "Слобожанське" ТзОВ агрофірма "Славія" персика "Советский" на суму 2400,00 грн., персика "Лебедева" на суму 4000,00 грн., персика "Киев.ран" на суму 1600,00 гри., абрикоса "Мелітопольський" на суму 2800,00 грн., сливи "Волошка" на суму 1200,00 грн. та абрикоса Тамбурський" на суму 1600,00 грн. Згідно п.2.1 даного договору позивач повинен був поставити відповідачу зазначений товар до ЗО листопада 2004 року. А відповідач у відповідності до п.2.2 договору оплатити товар протягом 20 робочих днів з дня оформлення документів на відпуск продукції.

27 жовтня 2004 року згідно товарно-транспортної накладної № 129832 представник ВАТ "Плодорозсадницьке" Ковриженко здав, а водій-експедитор Анушевский отримав товар: саджанці персика на суму 52800,00 гривень, сіянці абрикоса на суму 2825,00 гривень, а всього відповідач отримав товару з урахуванням ПДВ на суму 55625,00 гривень.

28 жовтня 2004 року згідно товарно-транспортної накладної № 129835 представник ВАТ "Плодорозсадницьке" Ковриженко здав, а водій-експедитор Корчук отримав товар: садж. кісточкові на суму 10400,00 гривень з урахуванням ПДВ.

28 жовтня 2004 року згідно товарно-транспортної накладної № 129834 представник ВАТ "Плодорозсадницьке" Ковриженко здав, а водій-експедитор Корчук отримав товар: сіянці абрикоса на суму 5000,00 гривень з урахуванням ПДВ.

28 жовтня 2004 року згідно товарно-транспортної накладної № 129833 представник ВАТ "Плодорозсадницьке" Ковриженко здав, а водій-експедитор Корчук отримав товар; сіянці абрикоса на суму 17500,00 гривень з урахуванням ПДВ.

Виходячи з вищевикладених обставин місцевий господарський суд прийшов до висновку, що боржник повинен сплатити позивачу 49 500,00 грн. основного боргу, 13 018,00 грн. інфляційних втрат, 3249,94 грн. за договором від 01.09.2005 року та 88 525,00 грн. основного боргу, 20 537,76 грн. інфляційних втрат, 5 362,42 грн. -3% річних за договором від 21.10.2004 року, державне мито у розмірі 1 802,00 грн., 118,00 грн. інформаційних витрат.

Разом з тим, з матеріалів справи та доводів касаційної скарги вбачається, що судом першої інстанції при розгляді справи та прийняття судових рішень не взято до уваги та не надано належної оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, як зазначає Дочірнє підприємство "Слобожанське", 25.09.2007 р. позивачем було виставлено рахунок на оплату розсади суниці на суму 37 000 грн. Вказаний рахунок був оплачений відповідачем в повному обсязі згідно платіжного доручення № 140 від 22.11.2005 р. Також, за саджанці кісточкові був виставлений рахунок позивача № 54 від 20.04.2005 р., який був оплачений платіжним дорученням № 139 від 22.11.2005 р. Оригінали зазначених документів додані відповідачем до матеріалів справи.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вказані обставини не з’ясував та не дотримався вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки спір був розглянутий судом з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 43 ГПК України, судова колегія приходить до висновку, що прийняте у справі рішення підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славія" задовольнити.

Рішення від 22.05.2007 р. господарського суду Херсонської області у справі № 2/103-07 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Херсонської області .

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська