СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

25 вересня 2008 року

Справа № 2-9/3116-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Дяченко Тетяни Володимирівни, довіреність № 005-Д від 03.01.08, ВАТ "Крименерго";

відповідача: Міркіна Антона Леонідовича, довіреність № 18 від 07.07.08, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя";

розглянувши апеляційну скаргу ВАТ "Крименерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.) від 18.08.2008 у справі № 2-9/3116-2008

за позовом           ВАТ "Крименерго"

(вул. Київська, 74/6, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95034)

до Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя"

(вул. Гурзуфська, 5, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95053)

про спонукання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2008 року ВАТ "Крименерго" (Постачальник) звернулось до господарського суду АРК з позовною заявою до споживач - Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Сімферополя" (далі КРП ВПВКГ) про укладення договору постачання електричної енергії № 80 від 31.01.2008 в редакції позивача на підставі ст.ст. 181, 275 Господарського кодексу України та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки всі пункти, з яких виникли розбіжності, передбачені Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань електроенергетики України від 31.07.1996 за № 28 та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 18.11.2005 за № 139/11679 та Типовим договором (а.с.2-10).

Зокрема, позивач просить пункти договору 2.3.5, 3.2.3, 4.1.5, 4.2.1, 4.2.3, 4.3.1, 4.4, 4.5, 5.3, 5.4, 6.1.3, 6.3, 7.4, 8.1.6, 9.1, 9.2 викласти в наступній редакції:

П.2.3.5 договору: „ Забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника по пред'явленню          службового посвідчення у будь-який час доби до засобів (системам) обліку електроенергії          вимірювання потужності, контролю показників якості          електроенергії, компенсуючих пристроїв і до іншого електроустаткування для виконання          функціональних обов'язків постачальника, згідно Правил користування електричною енергією” ;

П. 3.2.3 договору: „ Вимагати відновлення поставки електричної          енергії          в установленому порядку після усунення порушень і оплати за підключення, якщо припинення електропостачання відбулося без розірвання цього договору”;

П. 4.1.5 договору: „постачальник електричної енергії за регульованим тарифом не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам унаслідок обмеження          в поставці електричної          енергії і матеріальний збиток, викликані:

1) протиправними діями третіх осіб;

2) форс-мажорними обставинами (наслідки форс - мажорних обставин підтверджуються відповідними актами);

3 ) некваліфікованими діями персоналу споживача;

4) умовами обмеження або припинення поставки електричної енергії споживачам, передбаченими цим договором і ППЕЕ, введеними відповідно до законодавства України;

5)          пошкодженням устаткування споживача, що спричинило автоматичне відключення лінії живлення;

6)          недотриманням споживачем встановленого договором режиму електроспоживання і перевищення договірної (граничної) величини потужності;

7) перервами в електропостачанні споживача при спрацьовуванні пристроїв протиаварійної автоматики автоматичному приватному розвантаженні, а також

системи          автоматичного відключення навантаження, яке має автоматичний і ручний запуск, на час, передбачений нормативними документами, за умовами нормальної роботи енергосистеми і на час, необхідний для стабілізації режиму у випадках надзвичайного стану в енергетиці, яке вводиться у встановленому законодавством України порядку;

8) іншими причинами, які виникли не з вини постачальника”;

П. 4.2.1 договору: „За          внесення          платежів, передбачених пунктами 2.3.3 -2.3.4 цього договору, з порушенням          строків, встановлених додатком № 4 «Порядок розрахунків», споживач зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені підлягає оплаті на поточний рахунок Постачальника на підставі пред'явленого рахунку”.

П. 4.2.3 договору: „споживач оплачує постачальнику вартість електричної енергії, що розрахована виходячи з приєднаної потужності токоприймачів та кількості годин їх використовування згідно «Методики визначення об'єму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою ухвалою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року № 782/12656, за тарифами, які діяли в період споживання електричної енергії, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін в схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб із засобів обліку;

- споживання електроенергії мимо засобів обліку;

- інших умов, визначених Методикою”.

П. 4.3.1 договору: „сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов'язань за цим договором, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили, захист від дії якої не передбачений в проектній і іншій нормативній документації дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу … ”.

П. 4.4 договору: „... У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту, в акті робиться запис про відмову. В цьому випадку           акт          вважається дійсним, якщо його підписали не менше три уповноважені представники сторони договору, яка складала акт”.

П. 4.5 договору: „У випадку           відключення електроустановок основного споживача з живлячих центрів при недопуску персоналу постачальника для відключення в електроустановках основного споживача, відповідальність за відключення субспоживачів покладається на основного споживача”.

П. 5.3 договору: „ ... У разі, коли споживач на підставі двостороннього акту

має узгоджену технологічну          броню електропостачання, договірна величина споживання електричної потужності в години максимуму навантаження повинна бути не нижчою обумовленої актом екологічної, аварійної і технологічної броні електропостачання, за умови проведення споживачем обов'язкового авансового платежу за об'єм броні”.

П. 5.4 договору: „ Години контролю максимуму навантажень енергосистеми (межа тарифних зон) встановлюються державним підприємством, яке здійснює централізоване диспетчерське (оперативно - технічне) управління з'єднаною енергетичною системою України, і доводяться постачальником до відома споживача через засоби масової інформації або письмовими повідомленнями”.

П. 6.1.3 договору: „ З повідомленням споживача не менш ніж за три робочих дні у випадку: ... недопуску споживачем представників постачальника і посадовців органів, на яких покладені відповідні обов'язки відповідно до чинного законодавства до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії; відсутність договорів, наявність яких передбачена Правилами користування електричною енергією”.

П. 6.3 договору: „постачальник, якщо він виконав передбачені законодавством і цим договором умови введення обмежень та відключень споживача від мереж електропостачання, не несе відповідальності за можливі наслідки, пов'язані з таким обмеженням або повним відключенням споживача. Повне відключення або обмеження споживача в поставці електроенергії не звільняє його від оплати пені за кожний день прострочки терміну оплати платежів за даною угодою”.

П.7.4 договору: „.... До закінчення одного повного розрахункового періоду з дня надання такої вимоги вперше, розрахунки за спожиту електричну енергію проводяться за показниками встановлених засобів обліку. Після закінчення одного повного розрахункового терміну і за умови, що розрахунковий облік належить споживачу і не був приведений у відповідність з вимогами нормативно-технічних документів, об'єм спожитої електричної енергії розраховується виходячи з навантаження електроустановок споживача на рівні мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку і визначеного в договорі часу роботи токоприймачів".

П. 8.1.6 договору: „ У          випадку          заборгованості субспоживача за електричну енергію,          за вимогами постачальника          споживач відключає електроустановки субспоживача в терміни, які доводяться          споживачу постачальником відповідною вимогою, зі складанням в установленому порядку акту про відключення, копія якого надається постачальнику, або надає          постачальнику можливість          відключити електроустановки субспоживача. У разі відключення          електроустановок основного споживача з живлячих центрів при недопуску персоналу постачальника для відключення в електроустановках          основного споживача, відповідальність за відключення          субспоживачів покладається на основного споживача".

П. 9.1 договору: „Додатки до цього договору, а саме № № 1,3.1, 3.2,4(Ф),5, 6, 7, 8, 9, Додаткові угоди № 1 № 2 і інші (у тому числі узгоджені сторонами графіки погашення заборгованості, акт екологічної          аварійної і технологічної броні (за наявності), а також письмові повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної енергії          і потужності, є невід'ємними частинами цього договору”.

П. 9.2 договору: „Якщо після укладення договору набув чинності нормативно -правовий акт, норми якого інакше регулюють умови цього договору, сторони зобов'язуються керуватися цим актом законодавства і внести зміни в цей договір”.

Споживач –КРП ВПВКГ міста Сімферополя 20.02.2008 повернув ВАТ „Крименерго” проект договору № 80 від 31.01.2008 з протоколом розбіжностей до договору, в якому зазначено, що відповідач не приймає умови договору позивача, викладені у пунктах: 2.3.5, 3.2.3, 4.1.5, 4.2.1, 4.2.3, 4.3.1, 4.4, 4.5, 5.3, 5.4, 6.1.3, 6.3, 7.4, 8.1.6, 9.1, 9.2.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідач виклав пункти договору у наступній редакції:

П.2.3.5 договору: „... в робочий час (визначений Правилами внутрішнього трудового розпорядку споживача)”.

П.3.2.3 договору: виключити з пункту 3.2.3 договору слова "і оплати за підключення".

П. 4.1.5 договору: виключити з підпункту 4.1.5 пункти 4.1 договору: „…іншими причинами, які виникли не з вини постачальника”.

П. 4.2.1 договору: доповнити словами: «На об'єми електроенергії, використані для водопостачання          і водовідведення населення, розмір яких визначається згідно довідкам, узгодженими (затвердженими) органами місцевого самоврядування, нараховується пеня із ставкою 0 % до зміни в законодавстві...". П.4.2.3 договору: після слів "споживач оплачує постачальнику вартість..." доповнити словом "недооблікованої".

П. 4.3.1 договору: виключити слова "захист від дії якої не передбачений в проектній і іншій нормативній документації, дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу … ”

П. 4.4 договору: після слів "В цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його..." доповнити словами "на момент складання"

П.4.5 договору: виключити

П.5.3 договору: виключити з останнього речення слова "при умові проведення споживачем обов'язкового авансового платежу за об'єм броні”.

П.5.4 договору: виключити слова: „через засоби масової інформації або”

П.6.1.3 договору: виключити слова: „ представників постачальника” та „відсутність договорів, наявність яких передбачена Правилами користування електричною енергією”.

П.6.3 договору виключити

П.7.4 договору: виключити слова: „.... До закінчення одного повного розрахункового періоду з дня надання такої вимоги вперше, розрахунки за спожиту електричну енергію проводяться за показниками встановлених засобів обліку. Після закінчення одного повного розрахункового періоду і за умови, що розрахунковий облік належить споживачу і не був приведений у відповідність з вимогами нормативно-технічних документів, об'єм спожитої електричної енергії розраховується виходячи з навантаження електроустановок споживача на рівні мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку і визначеного в договорі часу роботи токоприймачів".

П. 8.1.6 договору: виключити слова : „ У разі відключення електроустановок основного споживача з живлячих центрів при недопуску персоналу постачальника для відключення в електроустановках          основного споживача, відповідальність за відключення          субспоживачів покладається на основного споживача".

П. 9.1 договору: доповнити словами: „Всі зміни та доповнення до цього договору вносяться виключно по взаємному узгодженню сторін даного договору, оформляються у письмовій формі та повинні бути підписані уповноваженими представниками постачальника і споживача та скріплені печаткою”.

П.9.2. договору виключити.

Рішенням господарського суду АРК від 18.08.2008 у справі № 2-9/3116-2008 позов задоволено частково:

- П.п.4.3.1, 6.3, 7.4, 2.3.5, 3.2.3, 4.2.3, 4.4 викладені в редакції постачальника (відповідно до Типового договору);

- П.п. 4.1.5, 5.3, 5.4, викладені в редакції споживача;

- П.п. 4.2.1, 6.1.3, 8.1.6, 9.1, викладені в редакції суду

-П.п. 4.5 та 9.2 виключені судом (а.с. 88-96).

В апеляційній скарзі ВАТ "Крименерго" просить рішення суду в частині прийняття пунктів 3.2.3; 4.1.5; 4.5; 5.4; 9.2; 2.3.5; 4.2.1; 4.4; 6.1.3; 8.1.6; 9.1 в редакції, затвердженої судом, скасувати та прийняти їх в редакції позивача. Рішення в частині п. 4.2.3, 4.3.1, 5.3, 6.3, 7.4 залишити без змін (а.с.100-107).

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2008 року у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Фенько Т.П., було здійснено її заміну на суддю Градову О.Г.

Повторно розглянувши справу на підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, господарський суд виходив з того, що відповідно до частиною 6 статті 179 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією зобов’язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції. Законодавством можуть бути передбачені обов’язкові умови таких договорів.

Тому, ВАТ „Крименерго” (постачальник) з метою встановлення між сторонами господарсько-договірних зобов’язань на постачання електричної енергії надіслало КРП ВПВКГ міста Сімферополя (споживач) проект договору № 80 від 31.01.2008.

Проте, споживач 20.02.2008 повернув постачальнику проект договору № 80 від 31.01.2008 з протоколом розбіжностей.

Відповідно до частини 7 статті 181 та частини 1 статті 187 Господарського кодексу України передбачена передача у зазначений двадцатиденний строк до суду спорів при виникненні розбіжностей при укладенні господарських договорів, які є обов’язковим на підставі закону, ВАТ „Крименерго” звернулось до господарського суду з позовом про спонукання укласти договір на постачання електричної енергії в його редакції.

В силу статті 277 Господарського кодексу України, правовідносини між енергопостачальною організацією ґрунтуються на положеннях діючих Правил користування електричною енергією відповідно до виду, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, у статтях 11, 12 Закону Законом України "Про електроенергетику" визначений орган державного регулювання діяльності в електроенергетиці яким є Національна комісія регулювання електроенергетики України, на яку покладено завдання по розробленню та затвердженню правил користування електричною енергією.

Правила користування електричною електроенергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910), та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.11.2002 за № 903/7191 регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами та поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). А також в правилах зазначено, що договір про постачання електричної енергії між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачами й субспоживачами укладається на основі типового договору (додатку № 2 до цих Правил), який (договір) є обов'язковим для учасників вказаних взаємовідносин.

При цьому, частиною 3 статті 184 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарських договорів на основі типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього кодексу не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування типового договору.

В силу частин 3 та 4 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів господарювання, а також при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству а також на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Типовий договір на постачання електричної енергії, затверджений постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 02.08.1996 № 417/1442 як додаток № 2 до Правил користування електричною енергією, а тому при укладенні спірного договору сторони не можуть відступати від змісту типового договору          і мають право лише конкретизувати його умови.

Пунктом 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія вважає правомірним викладення судом пунктів: 4.3.1, 6.3, 7.4, 2.3.5, 3.2.3, 4.2.3, 4.4, 4.1.5, 5.3, 5.4, 4.2.1, 6.1.3, 8.1.6, 9.1, протоколу розбіжностей в редакції :

постачальника (відповідно до Типового договору) - п.п.4.3.1, 6.3, 7.4, 2.3.5, 3.2.3, 4.2.3, 4.4 ;

споживача - п.п. 4.1.5, 5.3, 5.4;

в редакції суду - п.п. 4.2.1, 6.1.3, 8.1.6, 9.1 та виключено п. 4.5 та п. 9.2.

П.п.2.3.5 договору в редакції, передбаченій Типовим договором про постачання електричної енергії (додаток № 3 до Правил користування електричною енергією): “Забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника при наданні службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності і контролю показників якості електроенергії.”

П.п. 3.2.3 договору в редакції, передбаченій Типовим договором про постачання електричної енергії: “Вимагати відновлення поставки електричної енергії в установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбулося без розірвання цього Договору”

П.п.8 п. 4.1.5 договору № 80 від 31.01.2008 передбачено, що "постачальник електричної енергії за регульованим тарифом не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам унаслідок обмеження в поставці електричної енергії і матеріальна шкода, викликані: ..... іншими причинами, які виникли не з вини постачальника". споживач пропонує виключити цей підпункт.

Відповідно до пункту 1 статі 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, п. 4.1.5 суд правомірно прийняв в редакції споживача.

П.п. 4.2.1 п.4.2 договору № 80 від 31.01.2008 встановлює, що "За внесення платежів, передбачених п.2.3.3.-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, встановлених додатком № 4 "Порядок розрахунків", споживач зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені підлягає оплаті на поточний рахунок постачальника на підставі надання рахунку".

Відповідач пропонує доповнити цей підпункт абзацом: "На об'єми електроенергії, використані для водопостачання і водовідведення населення, розмір яких визначається згідно довідкам, узгодженим (затвердженим) органами місцевого самоврядування, нараховується пеня у розмірі 0% до зміни в законодавстві. Сума піни підлягає оплаті на підставі наданого рахунку на розрахунковий рахунок постачальника".

Згідно із Законом України “Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги” від 13.11.1996 № 486/96-ВР по розрахунках з 01.10.1996 забороняється нараховувати та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія та ін.).

Таким чином суд правомірно застосував положення закону № 486/96, оскільки значна частина послуг по водопостачанню та водовідведенню надається споживачем населенню.

Підпункт 4.4 договору суд виклав у редакції, передбаченій Типовим договором про постачання електричної енергії (додаток № 3 до Правил користування електричною енергією): “У разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій або які спричиняють за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду і тому подібне, на місці оформляється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести в акт свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання і підписання акту. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту, в акті здійснюється запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох уповноважених представників сторони договору, яка складала акт.”

Підпункт 4.5 договору суд правомірно виключив, оскільки даний пункт не передбачений Типовим договором про постачання електричної енергії та Правилами користування електричною енергією.

Підпункт 5.4 договору суд правомірно виклав в редакції споживача, оскільки дана редакція відповідає Типовому договору.

Підпункт 6.1.3 договору суд правомірно виклав в уточненої редакції, що відповідає Типовому договору, виключивши з даного пункту слова: “відсутність договорів, наявність яких передбачена Правилами користування електричною енергією” та викладено даний пункт у наступній редакції: “З повідомленням споживача не менше ніж за три робочі дні у випадку: відсутність у споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок; споживання електричної енергії споживачем після закінчення терміну дії цього договору; недопуску споживачем представників постачальника і посадових осіб органів, на яких покладені відповідні обов'язки у відповідності          з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електричної енергії; неоплати споживачем платежів, передбачених п.4.2.2 договору та додатку № 4 "Порядок розрахунків", № 5 "Порядок розрахунків за перетоки реактивної електроенергії" до договору, у строки, встановлені даними додатками; недотримання узгодженого графіку погашення заборгованості.

Підпункт 8.1.6 договору суд правомірно виклав в уточненій редакції, передбаченій Типовим договором про постачання електричної енергії (додаток № 3 до Правил користування електричною енергією): “У разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу постачальника споживач відключає електроустановки цього субспоживача в терміни, які доводяться споживачу постачальником відповідним розпорядженням, або після складання відповідного акту, або надає можливість постачальнику відключити електроустановки цього субспоживача.”

Пункт 9.1 договору суд правомірно прийняв в уточненій редакції, яка відповідає п.9.1 Типового договору, а саме: “Додатки до цього договору, а саме № № 1,3.1, 3.2, 4 (Ф),5, 6, 7, 8, 9, і інші (у тому числі узгоджені сторонами графіки погашення заборгованості, акт екологічної, аварійної і технологічної броні (за наявності), а також письмові повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної енергії і потужності, є невід’ємними частинами цього договору. Всі зміни і доповнення до цього договору оформляються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріпляються печатками обох сторін.”

Пункт 9.2 договору суд правомірно виключив, оскільки він дублює п.9.1 договору.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ВАТ "Крименерго" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.08.2008 у справі № 2-9/3116-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді