ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.08 Справа № 26/31/07-27/87/07

Дроздова С.С.

Колегія суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Дроздова С.С.; судді: Гандюкова Л.П., Даценко Л.І. прри секретарі судового засідання Козловій А.В.

За первісним позовом: Комунального підприємства “Водоканал”, м. Запоріжжя

до – Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

про визнання договору оренди від 01.07.2000р. недійсним

За зустрічним позовом: Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

До - Комунального підприємства “Водоканал”, м. Запоріжжя

про спонукання до здійснення дій

Представники сторін за первісним позовом:

від позивача: Єфімова С.В., дов. № 170 від 10.01.07р.

від відповідача: Скворцова О.О., дов. № 01/23 від 10.01.07р.

Представники сторін за зустрічним позовоим:

від позивача: Скворцова О.О., дов. № 01/23 від 10.01.07р.

від відповідача: Єфімова С.В., дов. № 170 від 10.01.07р.

Комунальне підприємство “Водоканал”, м. Запоріжжя звернулося до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.07.2000 року.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 01.03.07р. № 406, у зв’язку з хворобою судді Зубкової Т.П., справа № 26/31/07 передана на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою господарського суду від 05.03.07 р. справа № 26/31/07 прийнята до провадження суддею та присвоєно справі № 26/31/07-27/87/07.

У зв’язку з специфікою та особливою складністю, розпорядженням голови господарського суду Запорізької області Немченко О.І. № 373 від 17.03.2008 р. справу № 26/31/07-27/87/07 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Дроздова С.С., судді Гандюкова Л.П., Даценко Л.І.

Ухвалою від 17.03.08 р. справа № 26/31/07-27/87/07 прийнята до провадження колегією суддів.

17.03.08 р. розпочато розгляд справи колегією суддів.

17.03.08 р. до початку розгляду справи представники сторін заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, які викладені в письмових уточненнях до позову від 10.12.07р. “Позивач просить суд: договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.07.2000р. визнати недійсними на майбутнє”.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав письмовий відзив, який міститься в матеріалах справи.

Представник КП “Облводоканал” Запорізької міської ради, м. Запоріжжя повідомив суд, що ним подано до суду зустрічний позов : за позовом КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя до відповідача Комунального підприємства “Водоканал”, м. Запоріжжя про зобов’язання вчинити дії по наданню інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.00р. та надання підтверджуючих документів.

Відповідно до статті 60 ГПК України, відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним позовом. Подання зустрічного позову провадиться загальними правилами подання позовів.

17.03.08р. колегія суддів постановила ухвалу про прийняття до провадження зустрічної позовної заяви за позовом: КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя до відповідача Комунального підприємства “Водоканал”, м. Запоріжжя про зобов’язання вчинити дії по наданню інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.00р. та надання підтверджуючих документів та призначила до розгляду на 14.05.08р.

14.05.08р. слухання справи продовжено стосовно первісного позову та зустрічного позову.

14.05.2008 р. до початку розгляду справи представники сторін заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві в первісному позові, позивачем було подано до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, зазначив наступне: предметом позовних вимог КП “Водоканал” є визнання договору оренди цілісного майнового комплексу недійсним. В даному випадку у відповідності до ст.216 ЦК України “ У разі недійсності право чину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього право чину...”.

Згідно ч.1 статті 236 ЦК України “нікчемний право чин або право чин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення”.

Позивач просить суд, визнати договір оренди цілісного майнового комплексу недійсним на майбутнє.

Судом прийнято на підставі статті 22 ГПК України уточненні позовні вимоги позивача.

Розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив, надав письмові заперечення на позовну заяву, які містяться в матеріалах справи. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами у справі за первісним позовом укладено договір оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000 року за умовами якого ЗОКП водопровідно- каналізаційного господарства “Запоріжжяводоканал” (правонаступником якого є відповідач) та Державне комунальне підприємство “Водоканал” (правонаступником якого є позивач) уклали договір оренди цілісних майнових комплексів, згідно умов якого орендодавець (Облводоканал), а орендар (Водоканал) приймає у строкове платне володіння та користування цілісні майнові комплекси структурних підрозділів Запорізького обласного комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства “Запоріжжяводоканал” Вільнянського міжрайонного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства та Запорізької дільниці водопровідного господарства, склад і вартість яких визначено відповідно до акта оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства і становить 9116306,66 грн.

Передача в оренду цілісного майнового комплексу здійснювалась на підставі рішення № 6 від 30.06.2000р. Запорізької обласної ради. Пункт 1 зазначеного рішення визначено передати з 01.07.2000р. цілісний майновий комплекс структурних підрозділів відповідача.

У відповідності до рішення, відповідачу необхідно було здійснити передачу майна в оренду на підставі вимог Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2000р. № 75 та типового договору оренди державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна від 19.04.1996р. № 457.

В подальшому сторони уклали до цього договору оренди додаткові угоди, в тому числі, від 01.07.2000р., якою зобов’язання сторін щодо страхування майна та забезпечення його пожежної безпеки. Згідно акту приймання-передачі позивач прийняв в орендне користування Вільнянське міжрайонне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства та Запорізьку дільницю водопровідного господарства. Строк дії договору оренди до 01.07.2015 року.

Частина 2 ст.2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна встановлює, що державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва –щодо державного майна; органи уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування –щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Враховуючи приписи діючого законодавства, посилання позивача, відносно недійсності спірного договору у зв’язку з тим, що він протирічить Постанові Кабінету Міністрів України “Про затвердження Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна” від 04.10.1995р. № 786.

В п.1 Методики розрахунку та порядку використання орендної плати для цілісних майнових комплексів зазначено, що вона розроблена з метою створення єдиного організаційно-економічного механізму справляння плати за оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства, організації… Вказана Методика може застосовуватися для розрахунку орендної плати за оренду комунального майна, якщо таке рішення прийнято органами місцевого самоврядування.

30.06.2000р. орган, уповноважений управляти майном –Запорізька обласна рада прийняла рішення № 6 “Про передачу в оренду цілісних майнових комплексів структурних підрозділів ЗОКП “Запоріжжяводоканал” (на теперішній час –КП “Облводоканал”).

П.3 зазначеного рішення визначено, що передачу майна в оренду необхідно здійснити у відповідності із Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2000р. № 75.

Посилання на Постанову КМУ № 786 від 04.10.1995р. в рішення не було. Пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 75 від 19.01.2000р. “Про внесення змін та доповнень до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна” наводить формулу розрахунку річної орендної плати за цілісні майнові комплекси, ставки річної орендної плати, формулу розрахунку місячної орендної плати постанова не містить –“5. Розмір річної орендної плати за цілісні майнові комплекси державних підприємств визначається за формулою: Опл +Вз х Сор.ц, де Опл –розмір річної орендної плати, грн..; Вз –залишкова (за балансом, форма №1) вартість орендованих основних засобів на час оцінки об’єкта оренди, грн..; Сор.ц –орендна ставка за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств, визначена згідно з додатком 1”.

В додатку № 1 до договору оренди (Розрахунок розміру орендної плати за оренду цілісних майнових комплексів структурних підрозділів) вказано, що розрахунок орендної плати здійснений на підставі п.5 Постанови Кабінету Міністрів України України № 75 від 19.01.2000р.

Як з’ясовано у судових засіданнях, відповідач виконав розрахунок орендної плати у відповідності із порядком, встановленим Запорізькою обласною радою.

Позивач посилається на п.3.1 договору про оренду цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України. Дійсно, в п. 3.1 договору зазначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ від 10.04.1995р. № 786 і складає 273489,20грн. За рік з помісячною індексацією. Однак, розмір річної орендної плати, який зазначено в договорі, відповідає вказаній Методиці і цей пункт договору є таким, що відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2006 року господарським судом Запорізької області було винесено рішення у справі № 22/233д-8/220д за позовом КП “Водоканал” до КП “Облводоканал” про визнання договору недійсним, судом встановлено: що умови договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. є такими, що відповідають приписам Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, узгодженими з усіх істотних умов та такими, що підлягають виконанню. Рішення залишено без змін Запорізьким апеляційним господарським судом постановою від 13.09.06р. та Вищим Господарським Судом України - постанова від 23.11.2006р.

Стаття 35 ч.2 ГПК України передбачає: факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 13.01.2004р. по справі № 7/85/4/68-81 “фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює, в разі його недійсності, проведення між сторонами реституції, поза як використання майна –“річ” безповоротна і відновити сторони в первісне положення практично неможливо. Тому такий договір повинен визнаватися недійсним і припиняється на майбутнє”.

Згідно з п.1 роз”яснень ВАС України № 02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” при вирішенні спору про визнання угод недійсними, господарський суд повине встановити наявність тих обставин, з якими закон пов”язує визнання угод недійсними –відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони.

Позивачем, не надано суду доказів, якіб підтверджували наявність обставин, з якими чинне законодавство України повязує недійсність угоди.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України –правочин є чинним, якщо він не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам громадського суспільства.

Правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину. До вказаних умов треба віднести: законність змісту правочину; наявність у особи, яка вчиняє правочин необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника право чину та його відповідність внутрішній волі; відповідність форми вчинення правочину вимогам закону; спрямованість правочину.

Відповідно до п. 1 Роз’яснення ВГСУ “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” № 02-5/111 від 12.03.1999 року загальні підстави і наслідки недійсності угод встановлені статтею 48 Цивільного кодексу України, за якою недійсною визнається угода, що не відповідає вимогам закону. Правило, встановлене цією нормою, повинно застосовуватися у всіх випадках, коли угода вчинена з порушенням закону і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють спеціальні підстави та наслідки недійсності угод.

Позивач не довів суду, саме з яких підстав договір необхідно вважати недійсним на майбутнє. Так само згідно з п.2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.09.1999р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними" сторони мали право навіть в процесі спору внести зміни до оспорюваного договору.

Як свідчать матеріали справи, договір оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000 року чітко визначає предмет угоди, права та обов'язки сторін, тому його неможна розцінювати як документ, з якого неможливо зрозуміти домовленості сторін. Крім того, як було доведено відповідачем, сторони, у тому числі позивач, тривалий строк виконували умови договору.

Колегія суддів господарського суду не вбачає порушень норм чинного законодавства, про які зазначено позивачем у позові, у спірних відносинах сторін за договором , укладеним 01.07.2000р. та внаслідок яких договір може бути визнано недійсним на майбутнє.

Судом розглянуто спір з предмету та підстав, заявлених позивачем до розгляду.

У задоволенні первісного позову відмовляється на підставі вищевикладеного.

До господарського суду, Комунальним підприємством «Облводоканал»Запорізької обласної ради, подано зустрічний позов до Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя про зобов»язання КП «Водоканал»вчинити дії по наданню КП «Облводоканал»Запорізької обласної ради інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. та наданням підтверджуючих документів.

Обгрунтовуючи зустрічний позов, позивач зазначив, що КП «Облводоканал»Запорізької міської ради, яке раніше іменувалось ЗОКП ВКГ (ВО) «Запоріжжяводоканал»та є його правонаступником, 01.07.2000р. уклало договір оренди цілісних майнових комплексів Вільнянського міжрайонного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства та Запорізької дільниці водопровідного господарства з Державним комунальним підприємством «Водоканал», яке в теперішній час іменується як КП «Водоканал».

Пункт 8.1 договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. передбачає право орендодавця контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання комунального майна, переданого в оренду. Пункт 4.1 договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. встановлює, що амортизаційні відрахування на орендоване майно залишаються в розпорядженні Орендаря і використовуються на повне відновлення орендованих основних фондів.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» амортизаційні відрахування на орендовані цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурні підрозділи, будівлі та споруди нараховує та залишає у своєму розпорядженні орендар. Амортизаційні відрахування використовуються на відновлення орендованих основних фондів.

04.09.07р. відповідачу КП «Водоканал»відповідно до наказу № 87 від 26.09.07р. направлено лист за № 01/836 з повідомленням про початок перевірки порядку використання та стан орендованого майна та пропозицією направити представника в комісію.

02.10.07р. повторно відповідачу був направлений лист № 01/928 з повідомленням про проведення перевірки.

06.12.07р. відповідачу був направлений лист № 05/1220 з проханням надати позивачу інформацію відповідно до додатку № 1 про нарахування та використання амортизаційних відрахувань на майно цілісних майнових комплексів по зазначеному договору з розшифровкою по рокам. Відповідач вказану інформацію не надав.

Повторно 05.03.08р. відповідачу був направлений лист за № 12/157 з проханням надати вищезазначену інформацію.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Стаття 193 ГК України передбачає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин, повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання - відповідно до вимог, що у певних умовах, звичайно ставляться.

Позивач у зустрічному позові зазначає, що зустрічна позовна заява пов»язана з первісною позовною заявою внаслідок того, що позивач по первісному позову просить визнати договір оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. недійсним на майбутнє. Як наслідок визнання договору недійсним є виникнення питання відносно повернення майна, що було предметом договору оренди відповідачу. Відповідач, в свою чергу не може прийняти вищевказане майно не перевіривши його стан та порядок використання амортизаційних відрахувань, які відповідно до вимог діючого законодавства повинні використовуватися Орендарем на відновлення основних фондів (ч.3 ст.23 Закону України «Про державне та комунальне майно»).

Відповідач - КП «Водоканал»за зустрічним позом проти позову заперечив, зазначив наступне: відповідно до п.8.1 договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.07.2000р. орендодавець має право контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання комунального майна, переданого в оренду.

Ст.32 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»передбачено контроль за використанням майна, переданого в оренду (крім іншого окремого індивідуально визначеного майна), покладається на органи, які відповідно до цього Закону здійснюють державну політику у сфері оренди.

Контроль за використанням іншого окремого індивідуально визначеного майна, переданого в оренду, здійснюють органи уповноважені управляти підприємством, яке є орендодавцем цього майна.

Рішенням Запорізької обласної ради № 31 від 23.12.05р. було затверджено Методику розрахунку та порядку використання оплати за оренду майна суспільної власності територіальних громад, селищ, місць Запорізької області.

П.1 Методики, а також ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»чітко розмежовує об»єкти оренди і вказує на те, що цілісні майнові комплекси не відносяться до іншого окремого майна підприємств.

П.23 Методики вказано, що «контроль за використанням майна, переданого в оренду (крім іншого окремого індивідуального майна) покладається на виконавчий аппарат обласної ради.

Контроль за використанням іншого окремого індивідуального майна переданого в оренду, виконують орендодавці цього майна.

Відносно обовязків КП «Водоканал»надавати інформацію КП «Облводоканал» про нарахування і використанні амортизаційних відрахувань з розшифровкою по роках на майно, яке є предметом договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.07.2000р. і надання підтверджуючих документів, відповідач по зустрічному позову пояснив наступне: відповідно з договором оренди цілісного майнового комплексу від 01.07.2000р., а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та іншими нормативними актами не встановлено право орендодавця надавати вищезазначену інформацію про амортизаційні нарахування.

КП «Водоканал»просить суд відмовити позивачу у задоволенні зустрічного позову.

Заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, виходячі з наступного:

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст.4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов –це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб’єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально –правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально–правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст.20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, враховуючи також вимоги ст.22 ГПК України, зміна предмету або підстав позову –це право позивача.

Позивач за зустрічним позовом способом захисту прав обрав: зобов»язання КП «Водоканал»вчинити дії по наданню КП «Облводоканал»Запорізької обласної ради інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. та наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб та порядок, встановлений договором або законом. Одним із способів захисту є примусове виконання обов’язку в натурі.

Згідно з ст.9 Закону України “Про інформацію” всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім учасникам інформаційних відносин рівні права і можливості

доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел

одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з ст. 46 Закону України “Про інформацію”, яка встановлює неприпустимість зловживання правом на інформацію, передбачено, зокрема, що не підлягають розголошенню відомості, що становлять державну або іншу передбачену законодавством таємницю. Не підлягають розголошенню відомості, що стосуються лікарської таємниці, грошових вкладів, прибутків від підприємницької діяльності, усиновлення (удочеріння), листування, телефонних розмов і телеграфних повідомлень, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтями 11,509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення зобов’язань (цивільних прав та обов’язків) є, зокрема, договір.

Всупереч ст.ст.33,34 ГПК України позивач за зустрічним позовом не довів, що укладеним між сторонами договором передбачений обов’язок відповідача за зустрічним позовом надавати інформацію про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, тобто, вчиняти певні дії, які КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради просить зобов’язати вчинити в судовому порядку.

Із матеріалів справи та пояснень у судовому засіданні представників сторін слідує, що договором не передбачений обов’язок вчиняти дії відповідно з договором оренди цілісного майнового комплексу від 01.07.2000р., а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та іншими нормативними актами не встановлено право орендодавця вимагати вищезазначену інформацію про амортизаційні нарахування.

Крім того, вимоги позивача в частині зобов’язання КП “Водоканал” вчинити певні дії, носять нечіткий, невизначений характер, тому неможливо встановити факт невиконання відповідачем зобов’язань за договором, які на думку позивача порушені, і відсутні підстави для зобов’язання Комунального підприємства “Водоканал” надавати КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради інформацію та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. та наданням підтверджуючих документів.

У зв’язку з цим, колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на інші норми права та письмові докази, які долучені до матеріалів справи.

На зазначених підставах у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовляється.

Судові витрати: державне мито України та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу віднести на позивача (відмова в первісному позові), за зустрічною позовною заявою, судові витрати відносяться на позивача (відмова у зустрічному позові).

Керуючись ст.ст. 22,49, 60, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову за позовом Комунального підприємства “Водоканал”, м. Запоріжжя до відповідача Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя про визнання договору оренди від 01.07.2000 р. недійсним на майбутнє відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя до відповідача Комунального підприємства “Водоканал”, м. Запоріжжя про зобов’язання вчинити дії по наданню інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.00 р. та наданням підтверджуючих документів відмовити.

Головуючий суддя С.С. Дроздова

Судді Л.П.Гандюкова

Л.І.Даценко