ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.04.08 р.                               № 11/7-63

за позовом: Житлово-комунального підприємства “Жилкомплекс” м.Маріуполь

до відповідача: ТОВ “Маріуполь-лифт” м.Маріуполь

про зобов’язання відповідача укласти господарський договір та стягнення заборгованості в розмірі 1730,43грн.

Суддя Л.Ф.Чернота

Позивач, Житлово-комунальне підприємство “Жилкомплекс” м.Маріуполь, заявив позов про зобов’язання відповідача, ТОВ “Маріуполь-лифт” м.Маріуполь, укласти господ-дарський договір та стягнення заборгованості в розмірі 1730,43грн

Згідно ст.57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви повинні додаватися докази сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановлених порядку та розмірі.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов’язати відповідача укласти господарський договір та стягнути заборгованість в розмірі 1730,43грн. Тобто позовна заява містить дві вимоги, кожна з яких повинна оплачуватись відповідним розміром державного мита.

Згідно п. 2”а” ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р. (із змінами та доповненнями) та Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” № 2505-IV від 25.03.2005р. із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, ставка державного мита встановлює 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2 “в” ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р. (із змінами та доповненнями) та Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” № 2505-IV від 25.03.2005р. із позовних заяв у спорах, що виникають під час укладання, зміни або розірвання господарських договорів ставка державного мита встановлює 5 неоподатковуваних доходів громадян (85,00грн).

Однак, до позовної заяви надано оригінал платіжного доручення № 265 від 03.03.2008р. на суму 51,00грн. та оригінал платіжного доручення № 385 від 21.03.2008р. на суму 122,00грн. про сплату державного мита на загальну суму 173,00грн., тобто менше, ніж передбачено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Крім того, відповідно до п.14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Надані до позовної заяви оригінали платіжних доручень про сплату державного мита не містять відповідного напису (помітки) кредитної установи.

Суд звертає увагу позивача на той факт, що державне мито в сумі 51,00грн., сплачене за платіжним дорученням № 265 від 03.03.2008р., перераховане на невірний рахунок.

Відповідно до листа Державного казначейства від 05.02.2007р. відкрито новий рахунок для зарахування державного мита: р/р 0006, код бюджетної класифікації 22090200, МФО 834016, ОКПО 34687001, банк отримувач ГУДКУ у Донецькій області, отримувач УДК у Київському районі м Донецька.

У позовній заяві № 266 від 28.02.08р. зазначено неповне найменування відповідача, чим порушені вимоги п.2 ст.54 та п.2 ст.63 Господарського процесуального кодексу України. Вказані обставини порушують вимоги ст.19 Закону України “Про виконавче провадження”.

Суд звертає увагу позивача на вимоги ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. У даному випадку додаток до позовної заяви не відповідає вимогам зазначеної статті.

За таких обставин позовна заява та додані до неї документи підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п.2 ст.54, п.3 ст.57, п.2, 4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, ст.3 п.2 “а”, п.2 “в” Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р., господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду:

Додаток на адресу позивача: позовна заява та додаток до неї на 12 аркушах, у тому числі оригінали платіжних доручень № 265 від 03.03.2008р., № 385 від 21.03.2008р., № 162 від 18.02.2008р., фіскальний чек № 3341 від 11.04.08р.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Чернота Л.Ф.