ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 48/300

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс”, м. Київ (далі –ВАТ “Київспецтранс”)

на рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2007 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2007

зі справи № 48/300

за позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі –територіальне відділення АМК)

до ВАТ “Київспецтранс”

про стягнення штрафу в сумі 15 000 грн. та пені в сумі 11 250 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача – Андрикевич Т.М.,

відповідача – Косинського В.М.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.08.2007 (суддя Сулім В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 (колегія суддів у складі: Андрієнко В.В. - головуючий, судді Малетич М.М. і Студенець В.В.), позов задоволено; з ВАТ “Київспецтранс” стягнуто в доход державного бюджету України штраф у сумі 15 000 грн. та пеню в сумі 11 250 грн., а також суму судових витрат у справі. У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові інстанції з посиланням, зокрема, на статті 1, 12, 13, 50, 51, 56, 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон), статті 33, 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) виходили з правомірності дій позивача та обґрунтованості його вимог.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ВАТ “Київспецтранс” просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з цієї справи і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Скаргу мотивовано порушенням та неправильним застосуванням названими судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, в тому числі частини третьої статті 46 і статті 56 Закону, статей 180, 181 Господарського кодексу України, статей 227, 638, 649 Цивільного кодексу України, Правил приймання стічних вод від підприємств у систему каналізації м. Києва (затверджені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.06.2007 № 107), статей 42, 43, 33, 35, 38, 43, 57 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу територіальне відділення АМК заперечує проти доводів скаржника і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення –без змін.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Такий інший порядок передбачено, зокрема, частиною першою статті 60 Закону, відповідно до припису якої заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. З огляду на зміст наведених норм справи зі спорів про оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами ГПК України. Це стосується й розгляду справ за позовами органів Антимонопольного комітету України про стягнення з суб’єктів господарювання сум штрафів та пені у зв’язку з порушенням конкурентного законодавства, оскільки таке стягнення здійснюється згідно саме з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів Закону. Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК України встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.01.2008 провадження за касаційною скаргою з даної справи зупинено до вирішення господарським судом міста Києва іншої справи № 31/539 за позовом ВАТ “Київспецтранс” до територіального відділення АМК про визнання недійсним рішення адміністративної колегії цього відділення від 14.03.2007 № 2/6-П “Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” (далі –рішення № 2/6-П), - тобто рішення, яке стало підставою позовних вимог територіального відділення АМК у даній справі № 48/300.

У подальшому до Вищого господарського суду України надійшло письмове клопотання територіального відділення АМК з проханням поновити провадження в даній справі у зв’язку з прийняттям господарським судом міста Києва рішення зі справи № 31/539. До клопотання було додано копію відповідного рішення від 05.02.2008, яким у задоволенні згаданого позову ВАТ “Київспецтранс” до територіального відділення АМК відмовлено.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.05.2007 провадження за касаційною скаргою ВАТ “Київспецтранс” зі справи № 48/300 поновлено і розгляд скарги призначено на 03.06.2008 о 09 год. 50 хв.

За результатами такого розгляду Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі встановлено, зокрема, що:

- адміністративною колегією територіального відділення АМК прийнято рішення № 2/6-П, яким установлено таке:

·          ВАТ “Київспецтранс” згідно зі своїм статутом є юридичною особою; на його балансі знаходиться станція з приймання рідких побутових відходів (далі –Станція);

·          ВАТ “Київспецтранс” займає монопольне (домінуюче) становище на ринку приймання зазначених відходів на Станцію з часткою 100% та з географічними межами –м. Київ;

·          приватний підприємець Білун В.І. (далі –ПП Білун В.І.) неодноразово звертався до ВАТ “Київспецтранс” з проханням укласти договір на скидання рідких побутових відходів на Станцію (листи від 27.06.2006 за вх. № 2885 і від 17.07.2006 за вх. № 3155);

·          ВАТ “Київспецтранс” без відповідного обґрунтування відмовило ПП Білуну В.І. в укладенні такого договору (лист від 27.07.2006 № 1522/01);

·          підтвердженням відмови ВАТ “Київспецтранс” в укладенні із споживачами договору на скидання рідких побутових відходів є звернення до територіального відділення АМК Аналітичного центру “Академія”;

·          дії ВАТ “Київспецтранс” як єдиного в м. Києві суб’єкта господарювання, який здійснює приймання на Станцію рідких побутових відходів, що полягають у відмові в укладанні договору на скидання рідких побутових відходів на Станцію з ПП Білуном В.І., є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону як дії суб’єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що можуть призвести до ущемлення інтересів інших суб’єктів господарювання, які були б неможливі за умов існування значної конкуренції на ринку;

- згідно з рішенням № 2/6-П на ВАТ “Київспецтранс” накладено штраф у сумі 15 000 грн.;

- штраф у зазначеній сумі ВАТ “Київспецтранс” не сплачено;

- згідно із звітом про фінансові результати за 2006 рік доход (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ВАТ “Київспецтранс” становила 25 529, 9 тис. грн.

Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача суми штрафу згідно з рішенням позивача № 2/6-П, а також відповідної суми пені.

Згідно з приписами статті 56 Закону:

- рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов’язковими до виконання (частина друга);

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (частина третя);

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України (абзац перший частини п’ятої);

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома).

Із згаданого рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2008 зі справи № 31/539 вбачається, що названим господарським судом в зазначеній справі установлено обставини, пов’язані з відсутністю підстав для визнання недійсним рішення № 2/6-П.

У матеріалах даної справи № 48/300 відсутні і сторонами не повідомлено даних, що свідчили б про зміну чи скасування у встановленому законом порядку зазначеного рішення місцевого господарського суду від 05.02.2008 зі справи № 31/539.

Таким чином, рішення № 2/6-П є чинним та обов’язковим до виконання.

В зв’язку з наведеним у Вищого господарського суду України немає визначених ГПК України підстав для скасування судових рішень, прийнятих по суті даної справи № 48/300.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 зі справи № 48/300 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс” –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов