ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.08.2008 року                                                            Справа № 5/2зз

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                               Семендяєвої І.В.

Якушенко Р.Є.

за присутністю секретаря

судового засідання                    Міхальчук О.А.

та за участю

представників сторін:

від ТОВ „Сота”           Токарев М.В., дов. від 22.04.2008 № б/н

від ТОВ „Еко”           повноважний представник не прибув

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКО”,

м. Київ

на ухвалу

господарського суду           Луганської області

від           01.07.2008

у справі           №5/2зз (суддя Закропивний О.В.)

за заявою:           Товариства з обмеженою відповідальністю „Сота”,

м. Луганськ

до            Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКО”,

м. Київ

про вжиття запобіжних заходів

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, що призначена розпорядженнями голови суду від 22.07.2008 та першого заступника голови суду від 11.08.2008

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Сота” (далі –ТОВ „Сота”) звернулося до господарського суду Луганської області з заявою про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „Еко” (далі –ТОВ „Еко”) шляхом накладення арешту на його майно, яке знаходиться в супермаркеті „Еко” за адресою: м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна, 16 „б” в межах суми боргу з орендної плати –2490568 грн. 70 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.07.2008 вказана заява ТОВ „Сота” про вжиття запобіжних заходів задоволена.

Як зазначено судом першої інстанції за ухвалою, прохання позивача підлягає задоволенню, оскільки є підстави вважати, що відповідач порушує права позивача не виконуючи свої зобов’язання по сплаті орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 06.12.2007, укладеного між позивачем та відповідачем, має місце недобросовісна поведінка з боку ТОВ „Еко” по відношенню до ТОВ „Сота” та інших контрагентів, що призвело до їх звернення до господарських судів України з вимогами про стягнення сум боргу. За висновком суду неналежне виконання господарських договорів з боку ТОВ „Еко” може свідчить про відсутність грошових коштів у відповідача, що може привести до відчуження ним свого майна чи приховування його або вчинення інших дій, які можуть перешкоджати виконанню судового рішення.

ТОВ „Еко” не погодилося з вказаною ухвалою суду та звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, з врахуванням заяви про уточнення вимог апеляційної скарги від 08.08.2008, якою просить ухвалу скасувати у повному обсязі, закрити виконавче провадження, відкрите по виконанню вказаної ухвали та виключити майно з опису арештованого майна.

В обґрунтування доводів за апеляційною скаргою її заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, на положення ст. 43, ч. 2 ст. 15, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 433 Господарського процесуального кодексу України, п. 11.2 договору оренди нежитлового приміщення від 06.12.2007.

Скаржник з посиланням на положення ч. 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України стверджує про порушення судом першої інстанції територіальної підсудності та зазначає, що заява ТОВ „Сота” про вжиття запобіжних заходів повинна бути подана за місцезнаходженням ТОВ „Еко”.

Апелянт вважає, що ухвала винесена судом у порушення вимог ст. 43, п.п. 4, 5 ст. 433 Господарського процесуального кодексу України без наявності жодного доказу, що підтверджував би реальне існування неналежного виконання ТОВ „Еко” своїх господарських зобов’язань по відношенню до інших контрагентів.

Також за твердженням скаржника, відповідач не був належним чином повідомлений про надходження заяви про вжиття запобіжних заходів та її розгляд, чим були порушені права ТОВ „Еко” на захист та положення ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, якою гарантована рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Позивач не згоден з доводами відповідача за апеляційною скаргою та вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Право на участь представника у судовому засіданні ТОВ „Еко” не використано, хоча про час і місце проведення судового засідання воно повідомлено належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення № 4064213. Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника скаржника.

Розглянув матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, заслухав представника позивача, дослідив правильність застосування судом першої інстанції при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії.

За заявою від 19.06.2008 позивач звернувся з вимогою про накладення арешту на майно відповідача, яке знаходиться у м.Луганську, тобто звернення до господарського суду Луганської області здійснено позивачем з дотриманням вимог ч. 1 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України. Отже твердження скаржника про порушення судом першої інстанції територіальної підсудності справи не відповідає вимогам процесуального законодавства, яким встановлено порядок розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

З урахуванням положень ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України посилання скаржника на ст. 15 Господарського процесуального кодексу України щодо територіальної підсудності справ господарському суду є необгрунтованим.

Згідно із ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа може звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів у разі, якщо має підстави побоюватися, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушень.

У докази наявності у нього права вимоги з відповідача заборгованості з орендної плати та ймовірності настання обставин, зазначених у ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України ТОВ „Сота” надано до заяви про вжиття запобіжних заходів укладений з відповідачем договір оренди нежитлового приміщення від 06.12.2007, докази звернення до ТОВ „Еко” із претензіями щодо погашення заборгованості, відповіді відповідача, інше листування сторін, довідку про надходження від ТОВ „Еко” грошових коштів, копію позовної заяви ТОВ „Агентство готового бізнесу” про стягнення з ТОВ „Еко” 210774 грн. 55 коп. та копію ухвали господарського суду м.Києва від 18.04.2008 про відкладення розгляду справи № 12/93 про стягнення з відповідача на користь ТОВ „Агентство готового бізнесу” вищевказаної суми. Таким чином доводи скаржника про винесення оскаржуваної ухвали за відсутністю необхідних доказів спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

У разі обгрунтованої вимоги заявника заява про вжиття запобіжних заходів розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи.

Листом від 19.06.2008 № 177/1 позивач звернувся до господарського суду із клопотанням про розгляд його заяви про вжиття запобіжних заходів без участі відповідача.

Враховуючи місцезнаходження відповідача та його майна, строки розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, положення частини другої цієї статті та обставини справи доводи скаржника про порушення його права на захист та недотримання вимог ст. 42 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути прийняті до уваги.

За викладеним підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, що оскаржується не вбачається.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Еко” на ухвалу господарського суду Луганської області від 01.07.2008 по справі №5/2зз залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 01.07.2008 по справі №5/2зз залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Т.М.Баннова

Суддя                                                                      І.В.Семендяєва

Суддя                                                                      Р.Є.Якушенко

Надруковано 6 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          відповідачу

4-          третій особі

5-          господарському суду Луганської області

6-          до наряду