ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 8/232/05-НР

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянувши

касаційну скаргу

спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Миколаєві

(далі Інспекція)

на ухвали

господарського суду Миколаївської області

від

13.11.07, 10.12.07

та постанову

Одеського апеляційного господарського суду

від

29.01.08

у справі

№ 8/232/05-НР

господарського суду

Миколаївської області

за позовом

Інспекції

до

приватного підприємства "Агро-К" (далі Підприємство),

товариства з обмеженою відповідальністю "Салон молодожонів" (далі Товариство)

про

визнання угод недійсними

В засіданнях взяли участь представники:

- позивача:

Глушко Д.В. (за дов. № 32642/9/10-000 від 27.11.07; № 17050/9/10-016 від 18.06.08)

- у судовому засіданні 12.06.08, 26.06.08;

- відповідачів:

Підприємства:

не з'явились;

Товариства:

не з'явились.

Ухвалою від 11.04.08 Вищого господарського суду України касаційна скарга Інспекції № 5888/9/10-016 від 29.02.08 була прийнята до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.05.08.

Врахувавши необхідність надання сторонам можливості захищати свої права та інтереси безпосередньо у судовому засіданні та надання скаржником уточнень до касаційної скарги, ухвалою суду від 22.05.08 розгляд справи було відкладено на 12.06.08.

У зв'язку з необхідністю вивчення колегією суддів уточнень касаційних обґрунтувань, які надійшли до суду в день судового засідання, ухвалою від 12.06.08 Вищого господарського суду України розгляд справи було відкладено на 26.06.08.

Вказані ухвали суду були направлені сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про їх неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На момент розгляду справи у судовому засіданні 26.06.08 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 26.06.08 представники відповідачів не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від Підприємства та Товариства повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 26.06.08 до колегії суддів Вищого господарського суду України на момент розгляду справи не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи за участі представника Інспекції.

Про вказані обставини представника сторони було повідомлено на початку судового засідання 26.06.08. Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не заявлено.

За згодою представника сторони, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.06.08 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням від 24.10.05 господарського суду Миколаївської області (суддя Гриньова Т.В.) в задоволенні позовних вимог Інспекції відмовлено.

Постановою 22.12.05 Одеського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Поліщук Л.В., суддів –Бандури Л.І., Туренко В.Б.) апеляційну скаргу Інспекції задоволено.

Рішення від 24.10.05 господарського суду Миколаївської області скасовано, позовні вимоги Інспекції задоволено.

Визнано недійсним договір № 18 від 26.11.02 на загальну суму

18 200,14 грн. та усні угоди, оформлені податковими накладними № 16/03 від 28.01.03 та № 26/5 від 26.05.03 на загальну суму 22 550,00 грн., укладені між Підприємством та Товариством.

З Підприємства на користь Товариства стягнуто 40 750,00 грн., а в доход Державного бюджету України стягнуто державне мито в сумі 738,75 грн., в т.ч. за розгляд апеляційної скарги, та на користь державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З Товариства в доход Державного бюджету України стягнуто

40 750,00 грн.

Постановою від 13.09.07 Вищого господарського суду України касаційну скаргу Товариства задоволено.

Рішення від 24.10.05 господарського суду Миколаївської області та постанову від 22.12.05 Одеського апеляційного господарського суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що під час нового розгляду справи ухвалою від 11.10.07 господарського суду Миколаївської області справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні в порядку, визначеному ст.ст. 107, 165 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, ухвалою від 13.11.07 господарського суду Миколаївської області (суддя Фролов В.Д.) провадження у справі було припинено на підставі п. 1

ст. 80 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на ту обставину, що позов по справі заявлений згідно норм Господарського процесуального кодексу України всупереч тому, що даний спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою від 10.12.07 господарського суду Миколаївської області в порядку ст. 122 Господарського процесуального кодексу України задоволено заяву Товариства про повернення стягнутих грошових коштів.

Стягнуто з державного бюджету м.Миколаєва на користь Товариства

40 750,00 грн.

Постановою від 29.01.08 Одеського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Жукової А.М., суддів –Бойко Л.І., Величко Т.А.) апеляційну скаргу Інспекції залишено без задоволення, а ухвалу від 10.12.07 господарського суду Миколаївської області –без змін.

Не погодившись з рішеннями попередніх судових інстанцій, прийнятими під час нового розгляду справи, Інспекція звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій, з урахуванням уточнень, просить скасувати ухвали від 13.11.07, 10.12.07 господарського суду Миколаївської області та постанову від 29.01.08 Одеського апеляційного господарського суду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми матеріального та процесуального права.

У своєму відзиві на касаційну скаргу Товариство щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу Інспекції залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення –без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представника сторони, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (ратифікована Верховною Радою України згідно Закону України від 17.07.97 № 475/97-ВР) кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадянських прав і обов'язків незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Загальними обставинами припинення провадження у справі є помилкове прийняття господарським судом справи до свого провадження або неможливість чи недоцільність продовження її розгляду.

Припиняючи провадження по справі суд зобов'язаний з'ясувати фактичні обставини, що є підставою для винесення відповідної ухвали.

Як вбачається з правового аналізу матеріалів справи, спір у даній справі виник з адміністративних правовідносин, про що було, зокрема, зазначено в постанові від 13.09.07 Вищого господарського суду України.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що позовна заява у справі, датована 13.07.05 (№ 11567/9/10-002), була подана Інспекцією до господарського суду Миколаївської області 22.08.05 (вх. № 4972), а прийнята до провадження –ухвалою від 26.08.05, тобто до моменту набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України.

У відповідності з п. 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційній скарги (подання) розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, з метою фактичної реалізації права сторін на розгляд справи у судовому порядку, запобігання порушень ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, та з урахуванням того, що чинним законодавством встановлено, що суперечки між судами щодо підсудності справ не допускаються, місцевий суд під час нового розгляду мав розглянути позовну заяву Інспекції у даній справі в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Під час нового розгляду справи в порушення вимог ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції фактично проігнорувавши вказівки, викладені в постанові від 13.09.07 Вищого господарського суду України, помилково припинив провадження у справі, чим обмежено суб'єкта звернення у здійсненні прав, передбачених ст.ст. 8, 55 Конституції України.

Ухвала від 10.12.07 господарського суду Миколаївської області про повернення грошових коштів з державного бюджету в поворот виконання рішення мотивована тим, що провадження у справі припинено.

Оскільки колегією суддів встановлено, що ухвала про припинення провадження у справі винесена в порушення вимог процесуального законодавства, то винесені на її підставі ухвала про поворот виконання рішення та постанова суду апеляційної інстанції про залишення такої ухвали без змін, також є помилковими.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні судових рішень під час нового розгляду справи було помилково застосовано норми процесуального права та не взято до уваги вказівки, що містяться в постанові від 13.09.07 Вищого господарського суду України.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, всі судові рішення, ухвалені у справі, підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Миколаєві задовольнити.

Поновити строк касаційного оскарження на ухвали від 13.11.07 господарського суду Миколаївської області.

Ухвалу від 13.11.07 господарського суду Миколаївської області, ухвалу від 10.12.07 господарського суду Миколаївської області та постанову від 29.01.08 Одеського апеляційного господарського суду у справі № 8/232/05-НР господарського суду Миколаївської області скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська