ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.10.2008 року                                                            Справа № 18/132(8/1)

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого:                                        Перлова Д.Ю.,

суддів                                                   Лазненко Л.Л.,

Медуниці О.Є.,

при секретарі

судового засідання                               Жиленко Д.В.,

за участю

представників сторін:

від позивача                                         Задніченко О.С., дов. від 15.08.08 № 508,

від відповідача                               повноважний та компетентний представник у                               судове засідання не прибув,

розглянувши

апеляційну скаргу                              Товариства з обмеженою відповідальністю                               „Укрторг”,

м. Антрацит Луганської області

на рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                  05.09.08

у справі                                         № 18/132(8/1) (суддя –Корнієнко В.В.)

за позовом                                         Статутного територіально-галузевого                                         об’єднання „Південна залізниця”

в особі відокремленого структурного підрозділу                     –Харківської дирекції залізничних перевезень,

м. Харків

до відповідача                               Товариства з обмеженою відповідальністю                               „Укрторг”,

м. Антрацит Луганської області

про                                                   стягнення 14 520 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач –Статутне територіально –галузеве об’єднання „Південна залізниця” в особі Відокремленого структурного підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень, м. Харків (далі за текстом –СТГО „Південна залізниця” в особі ВСП –Харківська дирекція залізничних перевезень) звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом від 13.12.07 № ДН-2-06/288 до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області (далі за текстом –ТОВ „Укрторг”) про стягнення штрафних санкцій в розмірі 14 520,00 грн. за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі № 8/1, яке було залишене без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 01.04.08, зазначений позов був задоволений повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача штрафні санкції у сумі 14 520,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.07.08 у справі № 8/1 рішення Господарського суду Луганської області від 29.02.08 та постанова Луганського апеляційного господарського суду від 01.04.08 у справі № 8/1 були скасовані через неповне з’ясування всіх обставин справ, які мають значення для справи, справа направлена на новий розгляд до Господарського суду Луганської області із зазначенням, що оцінка правильності складання комерційного акта є суттєвою для вирішення спорів даної категорії тому необхідно встановити у разі якої необхідності та на якій підставі до перевірки вантажу і підписання акта було залучено іншу особу ніж це передбачено Правилами складання актів.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.09.08 у справі № 18/132(8/1) в результаті нового розгляду зазначений позов задоволений повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача штраф в сумі 14 520,00 грн.

Рішення мотивоване наступним.

Відповідачем у залізничній накладній № 49317245 було неправильно зазначено масу вантажу (двох вагонів: № 67856211 та № 66046947), що підтверджується комерційним ак том від 21.07.2007 № АР 086648/68, який підписаний повноважними представниками заліз ниці та одержувача вантажу.

Залізниця має право нараховувати штраф на підставі пунктів 118 та 122 Статуту за лізниць України окремо за кожне порушення: неправильно зазначені у накладній масу, кі лькість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача (абз. 1 п. 21 та абз. 4 п. 21 оглядо вого листа ВГСУ від 29.11.2007р. N01-8/917). Таким чином, застосування до відповідача штрафу є правомірним. Розмір штрафу відповідає вимогам діючого законодавства.

Не погодившись з винесеним рішенням, відповідач –ТОВ „Укрторг” звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 17.09.08 № 70/09, якою просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 05.09.08 у справі № 18/132(8/1) повністю і прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Комерційний акт АР № 086648/68 від 21.07.07 був складений з порушенням діючого законодавства, а саме він не відповідає формі ГУ-22, визначеній у додатку 1 до Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.02 № 334, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 за № 567/6855. Цей акт відповідає формі ГУ-22 визначеній у додатку 1 до „Правил составления актов” (статья 168 Устава железных дорог Союза ССР), яка затверджена МШС СРСР від 21.09.65, тобто нормативно –правовому акту який не дії на даний час на території України.

В комерційному акті АР № 086648/68 від 21.07.07 не зазначено про наявність та стан захисного маркування. Відсутність захисного маркування у спірних вагонах, при прибутті на станцію призначення, свідчить про незбереженість вантажу у дорозі, а не про те, що вантажовідправник невірно вказав масу вантажу в залізничній накладній № 49317245 від 19.07.07.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.09.08 у справі № 18/132(8/1) для розгляду зазначеної скарги, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” призначено судову колегію у складі: Бородіна Л.І. – суддя –головуючий, Лазненко Л.Л. - суддя, Медуниця О.Є. –суддя.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Перлова Д.Ю., розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 06.10.08 у справі № 18/132(8/1), у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України було здійснено заміну, а саме: виключено із складу колегії суддів по розгляду зазначеної апеляційної скарги головуючого суддю Бородіну Л.І. та введено до складу головуючого суддю Перлова Д.Ю.

Відзивом від 02.10.08 № ДН –2 –06/239 позивач по справі –СТГО „Південна залізниця” в особі ВСП –Харківська дирекція залізничних перевезень відхилив доводи апеляційної скарги відповідача та вважає рішення суду, що оскаржується, законним та обґрунтованим.

Сторони Луганським апеляційним господарським судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (повідомлення про вручення поштових відправлень: від 01.10.08 № 29632 - СТГО „Південна залізниця” в особі ВСП –Харківська дирекція залізничних перевезень та від 26.09.08 № 29624 –ТОВ „Укрторг”).

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу від 17.09.08 № 70/09 Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 05.09.08 у справі № 18/132(8/1) слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з залізничної на кладної від 19.07.07 № липня 2008 року зі станції Антрацит Донецької залізниці, відправником –ТОВ „Укрторг”, відповідачем у справі, була відправлена група вагонів за № 67354860, 67869958, 65283608, 67856211, 66046947 з кам’яним вугіллям ТР /0-200/, із зазначенням маси вантажу 69 000кг. у кожному, та 21.07.07 вони прибули на станцію Лиман Харківської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці та були отримані одержувачем вантажу - Зміївською ТЕС ВАТ «Центренерго».

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 2, 5 ст. 306 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 3 Закону України „Про залізничний транспорт” законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України „Про транспорт”, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Стаття 5 Статуту залізниць України відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов’язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457 (з відповідними змінами та доповненнями, далі за текстом –Статут) визначено, що накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній –основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу (ст. 37 Статуту). За правилами ст. 24 Статуту залізниць залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній.

Частиною першою ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов’язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 № 334 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.07.02 за № 567/6855.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.00, у графі комплекту перевізних документів „Маса вантажу в кг, визначена відправником” – вказується маса вантажу у кілограмах, дана графа заповнюється вантажовідправником.

Згідно п. 52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто (п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 862/5083).

За заявкою одержувача вантажу - Зміївської ТЕС ВАТ «Центренерго»від 21.07.07 (а.с. 58, т. 1) на станції Лиман Південної залізниці було здійснено контрольне зважування вагонів № 67856211 та № 66046947 на вагонних вагах Зміївської ТЕС, що приписані до станції Лиман Південної залізниці.

У результаті зважування було встановлено, що маса нетто вантажу у вагоні № 67856211 склала 64 800 кг., що на 4 200 кг менше від зазначеної у залізничній накладній - 69 000 кг., а у вагоні № 66046947 –64 650 кг., що на 4350 кг. менше (копія книги переважування –ГУ –36, а.с. 14, т. 1).

Величина розходження між масою вантажу, зазначеною у залізничній накладній з фактичною його масою перевищила 5%, що є порушенням п. 27 Правил видачі вантажу.

Через виявлену нестачу вантажу у вагонах № 67856211 та № .07.07 комісією у складі: начальника станції Шебелинка Мирошниченко О.М., комерційного агента Богдан Л.В., прийомоздавальника станції призначення Чатовець Л.А. та представника вантажоотримувача Зміївської ТЕС Хвостиченко К.М., був складений та підписаний комерційний акт АР 086648/68, який засвідчив факт неправильного зазначення відправником маси вантажу у залізничній накладній № 49317245.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного ра йону (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортуваль ної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Для здійснення розвантажувально-завантажувальної роботи, оформлення перевізних документів на станції Лиман функціонує філія товарної контори станції Шебелинка Пі вденної залізниці, яка, згідно р. 6.1 Технологічного процесу роботи станції Шебелінка Пів денної залізниці, затвердженого наказом начальника Південної залізниці від 25.04.02 (а.с. 3 –6, т. 2), проводить прийом та видачу вантажів від Зміївської ТЕС та її контрагентів, тому комерційний акт підписаний начальником станції Шебелинка та прийомоздавальником цієї станції.

Розпорядженням начальника станції Шебелинка від 03.01.07 № 17 р (а.с. 10, т. 2) комерційний агент Богдан Людмила Василівна була уповноважена складати та підписувати комерційні акти, приймати участь у контрольному зважування вагонів. Організація роботи з виконання вантажних і комерційних операцій –приймання, видавання, зважування вантажів та проведення контрольних зважувань завантажених вагонів, а також складання комерційних актів за заявкою клієнта і ведення їх обліку також безпосередньо входить до посадових обов’язків агента комерційного Богдан Л.В., що відображено у п. 2.2.2 та п. 2.2.9 її посадової інструкції, затвердженої наказом начальника станції Шебелинка 03.05.06 (а.с. 7- 9, т. 2).

Повноваження представника вантажоотримувача Зміївської ТЕС ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго»Хвостиченко Катерини Миколаївни на участь у прийманні вантажів, складанні та підписанні комерційних актів підтверджується дорученням від 01.07.07 № 20/3 (а.с. 59, т. 1).

Посилання заявника апеляційної скарги на той факт, що комерційний акт АР № 086648/68 від 21.07.07 був складений з порушенням діючого законодавства, а саме він не відповідає формі ГУ-22, визначеній у додатку 1 до Правил складання актів, не приймаються судом до уваги, оскільки бланк комерційного акту форми ГУ –22 за формою дійсно, як стверджує, заявник апеляційної скарги відповідає формі ГУ-22 визначеній у додатку 1 до „Правил составления актов”, яка затверджена МШС СРСР від 21.09.65, але він також повністю відповідає і додатку 1 до Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.02 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 за № 567/6855.

Посилання заявника апеляційної скарги, на той факт, що в комерційному акті АР № 086648/68 від 21.07.07 не зазначено про наявність та стан захисного маркування, що на його думку, свідчить про незбереженість вантажу у дорозі, також не приймаються судом до уваги, оскільки Розділ Д. цього акту містить наступний опис стану вантажу: «Погрузка разровнена, ниже бортов 500-600 мм без выемок и следов утраты груза. ... Вагоны прибыли и поданы на перевеску в коммерческом и техническом отношении исправны», що свідчить, що ознак незбережності вантажу під час переваження виявлено не було.

На виконання п. 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Отже, вимоги даного пункту Правил складання актів поширюється на випадки засвідчення обставин виявлення вантажу з ознаками його незбереження. А тому вимоги абз. 3 п.9 Правил складання актів щодо зазначення в комерційному акті, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах, поширюється на випадки засвідчення обставин незбереженого перевезення, а у даному випадку ознак не збереженості вантажу виявлено не було.

Крім того колегія суддів зазначає, що відправником вантажу в залізничній накладній № 49317245 не був зазначений спосіб визначення маси вантажу, маса вантажу фактично була визначена відправником за граничною вантажопідйомністю вагонів –69 тон, з чого виходить що вантаж був навантажений ним взагалі без зважування, цей факт не був спростований відповідачем, тому дає підстави вважати що вантажовідправник своїми діями прийняв на себе ризик нестачі вантажу у подальшому, та позбавив суд можливості встановити чи відповідала фактична маса вантажу, зазначеній у накладній, та повністю виключити вину вантажовідправника.

З акту приймання –передавання вугільної продукції від 24.07.07 (а.с. 47, т 1), підписаного та скріпленого печатками сторін, які його підписали, та з акту звіряння кількості та якості від 24.07.07 № 194/СВЗ (а.с. 48-49, т. 1) вбачається, що відповідач у справі передав, а ДП „Сніжневуглезбут” прийняло вугілля марки ТР 0 –200 на підставі договору постачання від 02.07.07 № 219/П по групі вагонів, відправленій за залізничною накладною № 49317245 у кількості 328,68 тон, що на 16,32 тони менше, ніж було зазначено при відправленні, що за вістун ості ознак незбережності вантажу, також підтверджує, що саме вантажовідправник прийняв на себе ризик нестачі вантажу.

Враховуючи викладене судова колегія дійшла висновку, що комерційний акт АР № 086648/68 від 21.07.07 за формою та змістом відповідає вимогам діючого законодавства України, складений та підписаний повноважними особами, тому є належним доказом у розумінні ст. 34 ГПК України та є підставою для покладення на відправника, відповідача у справі, відповідальності за неправильне зазначення маси вантажу.

Як встановлено ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пунктом 3.23 Роз'яснень президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з пе ревезення вантажів залізницею»(із змінами та доповненнями від 18.11.2003, далі за текстом –роз'яснення ВГСУ від 29.05.02) визначено, що передбачений статтею 122 Статуту штраф за неправильно зазначені відомості про масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача стягується з відправника, а не з одержувача, як це зазначено у пункті 5.5 Правил оформлення перевізних документів. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту залізниць України.

Будь-яка залізниця - відправлення чи призначення вантажу, або транзитна має право заявляти позов про стягнення штрафу на підставах, передбачених пунктами 118 та 122 Ста туту залізниць України до вантажовідправника (абз. 1 п. 20 оглядового листа ВГСУ від 29.11.2007 р. N01-8/917).

Статут залізниць України не містить чітких приписів того, якій саме залізниці (від правлення, призначення чи транзитній) належить право вимагати стягнення цього штрафу, а та кож не встановлює будь-яких обмежень, тому такі позови можуть заявляти як залізниці відправлення, так і призначення або транзитні (абз. 2 п. 20 оглядового листа ВГСУ від 29.11.2007 р. N01-8/917).

Залізниця має право нараховувати штраф на підставі пунктів 118 та 122 Статуту за лізниць України окремо за кожне порушення: неправильно зазначені у накладній масу, кі лькість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача (абз. 1 п. 21 та абз. 4 п. 21 оглядо вого листа ВГСУ від 29.11.2007р. N 01-8/917).

У застосуванні пунктів 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки (абз. 5 п. 21 оглядового листа ВГСУ від 29.11.2007р. N 01-8/917).

Плата за всю відстань перевезення вантажу від станції Антрацит Донецької залізниці до станції Лиман Харківської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці складає 1 452,00 грн. за один вагон, тобто сума штрафу повинна складати 5 * 1 452,00 грн. * 2 порушення = 14 520,00 грн.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що застосування до відповідача штрафу є правомірним, розмір штрафу відповідає вимогам діючого законодавства та задовольнив вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 14 520,00 грн.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду Луганської області відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

У відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати із сплати державного мита по апеляційній скарзі від 12.03.08 № 18/03, по касаційній скарзі від 25.04.08 № 99/04 та по апеляційній скарзі від 17.09.08 № 70/09 покладаються на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, їх заявника.

За згодою представників сторін у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу від 17.09.08 № 70/09 Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 05.09.08 у справі № 18/132(8/1) залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 05.09.08 у справі № 18/132(8/1) залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                Д.Ю. Перлов

Суддя                      Л.Л. Лазненко

Суддя                                                    О.Є. Медуниця