ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 р.

№ 6/3058

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційне подання

Першого заступника прокурора Житомирської області

на рішення

від 18.04.08 господарського суду Житомирської області

у справі

№ 6/3058

за позовом

Прокурора Ружинського району в інтересах держави в особі Головного управління Державного казначейства у Житомирської області

до

Селянського фермерського господарства "Малочернявське"

про

стягнення 143200 грн.

У справі взяли участь представники

від Генеральної Прокуратури України: Рудак О.В., посв.№72 від 14.04.08

позивача: не з'явились

відповідача:Антонюк М.М., голова правління , паспорт ВН 258772 виданий 26.04.04

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.04.2008 (суддя: Н.Терлецька-Байдюк) у задоволенні позовних вимог про стягнення 143200 грн. незаконно отриманих бюджетних коштів відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тими обставинами, що жодних рішень про визнання відповідача банкрутом або ліквідованим на час формування реєстру збанкрутілих та ліквідованих підприємств прийнято не було, відповідач грошових коштів не отримував, тому безпосередньо відповідач правопорушення не вчиняв, списання суми заборгованості по заробітній платі працівників з балансу відповідача не є доказом отримання відповідачем бюджетних коштів.

Прокурор в касаційному поданні просить рішення господарського суду скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, позовні вимоги задовольнити.

Прокурор вважає, що відповідачу безпідставно було перераховано з бюджету кошти на фінансування виплат заробітної плати працівникам права на отримання яких відповідач не мав, оскільки в установленому порядку не був визнаний банкрутом або ліквідованим, внаслідок чого відповідачем безпідставно списано заборгованість по заробітній платі без проведення її виплати. Судом неправильно застосовано ст. 119 Бюджетного кодексу України, якою передбачено, що у разі нецільового використання бюджетних коштів, отриманих у вигляді субвенції, зазначені кошти підлягають обов'язковому поверненню до відповідного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідні посадові особи притягаються до відповідальності згідно з законом.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційного подання, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1111 затверджено порядок, який визначає механізм спрямування коштів, які надійдуть від приватизації державного майна понад обсяги, визначені статтею 26 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік".

Відповідно до п. 4 "Порядку спрямування надходжень від приватизації державного майна понад обсяги, визначені статтею 26 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік"" визначено розподіл надходжень, зокрема, мінагрополітики - у пріоритетному порядку на погашення заборгованості із заробітної плати збанкрутілих та ліквідованих підприємств агропромислового комплексу станом на 1 січня 2004 р. з передбаченням у механізмі перерахування порядку розрахунку з погашення цієї заборгованості через установи ВАТ "Державний ощадний банк".

Як встановлено місцевим господарським судом розпорядженням голови Ружинської РДА № 585 від 05.10.2004 створено комісію з питань проведення інвентаризації заборгованості із заробітної плати збанкрутілих та ліквідованих підприємств агропромислового комплексу.

Управлінням сільського господарства та продовольства Ружинської РДА було перераховано 132300 грн. через Ружинську філію відділення ВАТ "Державний ощадний банк України" на погашення заборгованості із заробітної плати з державного бюджету України на особисті рахунки працівників СТОВ "Хлібороб".

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що в результаті безпідставного зарахування відповідача до реєстру збанкрутілих та ліквідованих підприємств агропромислового комплексу, бюджетні кошти витрачені на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням , встановленим законом про Державний бюджет України на 2004 рік. Таким чином наявні ознаки бюджетного правопорушення на стадії виконання Державного бюджету України на 2004 рік у вигляді нецільового використання бюджетних коштів.

Разом з цим місцевий господарський суд не звернув увагу на дослідження питання правової природи взаємовідносин сторін по справі.

Відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України бюджетним правопорушенням визнається недотримання учасником бюджетного процесу встановленого цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами порядку складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету чи звіту про виконання бюджету.

Відповідно до ст.1 Бюджетного кодексу України, бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Відповідно до ст. 1 ЦК України бюджетні правовідносини не регулюються цивільним законодавством.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен був встановити осіб, які є зобов’язаними, з'ясувати дійсну правову природу спору, та в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 43 ГПК України оцінка доказів судом повинна здійснюватися за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що спір розглянутий за неповно з’ясованих обставин, що мають значення для справи, а усунення зазначених недоліків згідно приписів ст.ст. 1115, 1117 ГПК України на стадії касаційного провадження є неможливим, в зв'язку з чим постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1118, 11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання задовольнити частково.

Рішення господарського суду Житомирської області від 18.04.2008 у справі № 6/3058 господарського суду Житомирської області скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Головуючий В.Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун