ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.08                                                                                 Справа № 13/129

За позовом приватного підприємства «Комфортсервіс»м. Брянка

до першого відповідача відділу освіти Брянківської міської ради м. Брянка

другого відповідача Головного управління державного казначейства України у Луганській області м. Луганськ

про стягнення 92224 грн. 71 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Чорна І.М.

Від позивача

Скопинцев О.Г. дов. № 87 від 07.08.08

Від першого відповідача

Яриновська С.С. дов. № 1275 від 06.10.2008 р.

Від другого відповідача

Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача основного боргу 73747 грн. 05 коп., пені 7274 грн. 21 коп., втрат від інфляції 10114 грн. 86 коп., 3 % річних –1088 грн. 59 коп.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідачі проти задоволення позову заперечують.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами по справі 03 листопада 2007 року договору № 91 на відпуск теплової енергії позивач у період з 01.01.2008 р. по 26.03.2008 р. надав відповідачу теплову енергію в кількості 206,078 Гкал на суму 73747 грн. 05 коп., що підтверджується графіками сумарного обліку. Направлені позивачем відповідачу рахунки на суму 73747 грн. 05 коп. оплачені не були.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з першого відповідача на свою користь борг в сумі 73747 грн. 05 коп., пеню в сумі 7274 грн. 21 коп. нараховану відповідно до умов п. 4.8. договору, та втрати від інфляції 10114 грн. 86 коп., 3 % річних –1088 грн. 59 коп. нараховані відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Перший відповідач проти позову заперечує посилаючись зокрема на відсутність коштів та безпідставність вимог щодо стягнення пені, втрат від інфляції та 3 % річних з бюджетної установи, оскільки їх сплата не передбачена кошторисом.

Другий відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись зокрема на те, що за першим відповідачем не обліковується кредиторська заборгованість за спірним договором.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.06.2008 р. по справі № 9/104 за позовом приватного підприємства «Комфортсервіс»до відділу освіти Брянківської міської ради Луганської області з відповідача за спірним договором від 03.11.2007 р. № 91 була стягнута заборгованість за теплову енергію поставлену за період з 03.11.2007 р. по 31.12.2007 р. та нарахована пеня. Таким чином, рішенням суду був встановлений факт правомірності укладеного правочину в частині встановленого ним тарифу, та наявності підстав нарахування пені за прострочення виконання зобов’язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в частині стягнення з першого відповідача. В задоволенні позову стосовно другого відповідача слід відмовити.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на першого відповідача, а саме державне мито у сумі –922 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відділу освіти Брянківської міської ради м. Брянка Луганська область, пл.. Леніна 9 ідентифікаційний код 02141868 на користь приватного підприємства «Комфортсервіс»Луганська область, м. Брянка вул. Молодогвардійська 14 ідентифікаційний код 32905341 борг 73747 грн. 05 коп., пеню 7274 грн. 21 коп., втрати від інфляції 10114 грн. 86 коп., 3 % річних –1088 грн. 59 коп., державне мито у сумі –922 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., наказ видати.

3. В позові до Головного управління державного казначейства України у Луганській області відмовити.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

03 листопада 2008 року.