ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.08                                                                                           Справа№ 26/230

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Фабрика будівельних сумішей „БудМайстер”, м. Павлоград Дніпропетровської області

до відповідача: Приватного підприємства „НЕПА”, м. Львів

про стягнення 33 757,58 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Матрушенко О.О. –представник (довіреність б/н від 19.10.2008 р.)

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фабрика будівельних сумішей „БудМайстер”, м. Павлоград Дніпропетровської області звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства „НЕПА”, м. Львів про стягнення 33 757,58 грн.

Ухвалою суду від 26.08.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 09.09.2008 р. Ухвалою суду від 09.09.2008 р. розгляд справи відкладався до 21.10.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважних представників в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень № 3509593, 3509585.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об’єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

19.03.2008 р. між сторонами укладено договір № 196 поставки (далі по тексту –договір).

Згідно умов договору позивач зобов’язався поставити, а відповідач сплатити і прийняти товар в асортименті, номенклатурі і за цінами зазначеними в специфікаціях, у кількості і терміни, відповідно до замовлення.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 31 705,78 грн., що підтверджується видатковою накладною № 641 від 20.03.2008 р., копія якої знаходиться в матеріалах справи. Слід зазначити, що умовою поставки товару у накладній встановлено само вивіз товару відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1. договору встановлено, що Покупець (відповідач) здійснює оплату за отриманий товар з відстрочкою оплати, яка становить: 30-ть календарних днів при самовивозі Покупцем (відповідачем) товару за складу Постачальника (позивача); або 100% передоплата.

Отже, оскільки відповідач отримав товар шляхом самовивозу 20.03.2008 р., то відповідно повинен був здійснити розрахунок за нього перед позивачем до 21.04.2008 р.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В порушення умов договору відповідач здійснив лише часткову оплату товару на загальну суму 1 705,78 грн., що підтверджується випискою банківської установи від 23.04.2008 р. Слід зазначити, що часткове погашення заборгованості відбулося з порушенням строків встановлених п. 5.1. договору (кінцевий строк оплати –21.04.2008 р.).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар склала суму в розмірі 30 000,00 грн.

Позивач 10.06.2008 р. надіслав відповідачу претензії № 1142 та № 1143 з вимогою погасити заборгованість, які останнім залишені без відповіді та без задоволення.

Згідно п. 10.2. договору за прострочення оплати у порядку п. 5.1. цього договору Покупець (відповідач) виплачує штраф у розмірі 10% від суми постачання. Як зазначалося вище, судом встановлено, що відповідач має прострочену заборгованість перед позивачем в сумі 30 000,00 грн., а часткову оплату товару в сумі 1 705,78 грн. здійснено з порушенням строку встановленого п. 5.1. договору. Таким чином, позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф на загальну суму 3 170,57 грн.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 313,32 грн. та три проценти річних на загальну суму 273,69 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, господарський суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „НЕПА”, м. Львів, вул. Наукова, 49а/87 (р/р 479 в ПЛФ ВАТ „Кредобанк”, МФО 325365, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фабрика будівельних сумішей „БудМайстер”, м. Павлоград, вул. Терьошкіна, 9/2, Дніпропетровська область (р/р 675 у філії Відділення Промінвестбанку в м. Павлограді Дніпропетровської області, МФО 305556, ) 30 000 грн. 00 коп. основного боргу, 3 170 грн. 57 коп. штрафу, 313 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 273 грн. 69 коп. –3% річних, 337 грн. 57 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя