ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.06.08р.

Справа № 12/83-08(А23/154(А17/193(36/54)-06)

За позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-збагачувального комплексу у м. Кривому Розі, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Третя особа-1 Міністерство фінансів України, м. Київ

Третя особа-2 Відкрите акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний

банк України", м. Київ

Третя особа-3 Державне казначейство України, м. Київ

про звернення стягнення на активи на погашення заборгованості з основногоборгу по іноземному кредиту в сумі 230315315,88 японських ієн; відсотків за надання гарантій по іноземному кредиту в сумі 22615782,51 японських ієн; штрафу в сумі 2 525, 00 японських ієн.

Суддя Жукова Л.В.

при секретарі Леда І.С.

Представники сторін :

Від прокуратури Зіма В.Б. посвідчення № 117

Від позивача Сокур Н.І. довіреність № 415/10/08-10-051 від 11.01.2008р.

Від відповідача Сідлецька С.О. довіреність № 04/01 від 02.01.2008р.

Від третьої особи-1 (Мінфін) не з’явився

Від третьої особи-2 (банк) Трепалюк О.В. довіреність № 010-01/4679 від 17.08.2005р.

Від третьої особи-3 (Держказначейство) не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі до відповідача та просить звернути стягнення на активи відповідача на погашення заборгованості з основного боргу по іноземному кредиту, виданого під гарантії Кабінету Міністрів України в сумі 230315315,88 японських ієн; відсотків за надання гарантій по іноземному кредиту в сумі 22615782,51 японських ієн; штрафу в сумі 2 525,00 японських ієн.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобов’язань з погашення та обслуговування кредитної угоди № 18/01-127 від 19.07.1996р. укладеної між ВАТ „ Центральний ГЗК”, Міністерством фінансів України та Еспортно-імпортним банком Японії по фінансуванню зовнішньо-економічного контракту від 20.07.1995р. № LJME-95-0618 відповідно до якого відповідач отримав кредит під гарантії Кабінету Міністрів України.

26.04.2007р. заступник прокурора Дніпропетровської області уточнив позовні вимоги та просить звернути стягнення на активи відповідача на погашення заборгованості в сумі 15 000 000 японських ієн, що в перерахуванні на національну валюту складає 648448,5 грн. посилаючись на те, що відповідачем було оформлено вексель на суму 237933623, 39 японських ієн, який переданий Міністерству фінансів України 02.11.2006р., внаслідок чого сума заборгованості по кредитній угоді зменшилась та становить 15 000 000 японських ієн ( за курсом НБУ 648448,5 грн.) і складається лише із суми основного боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позов заступника прокурора підтримав, у письмових поясненнях, наданих суду зазначив, що у ході розгляду зазначеної справи у апеляційній та касаційній інстанції судами визнано наявність заборгованості відповідача у розмірі 15 000 000 японських ієн, що в перерахунку на національну валюту складає 648448,5 грн., відповідач визнав заборгованість по іноземному кредиту та здійснив його погашення після прийняття господарським судом рішення, яким було відмовлено в позові та яке в подальшому було скасовано Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, у запереченнях на позов просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що на момент розгляду цієї справи відповідач погасив суму основного боргу та пеню у повному обсязі, а саме: 27.12.2007р. платіжним дорученням № перераховано до державного бюджету суму основного боргу 664 017,00 грн. (еквівалент 15 млн. япон. ієн за курсом НБУ на 27.12.2007р.); 27.12.2007р. платіжним дорученням № перераховано до державного бюджету пеню за невиконання зобов’язання за іноземним кредитом у сумі 3087,96 грн. Відсутність заборгованості відповідача перед державою за кредитом, виданий під гарантії Кабінету Міністрів України підтверджується листом Міністерства фінансів України від 06.06.2008р. Враховуючи наведене відповідач вважає позовні вимоги заступника прокурора необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи-2 (банк) у судовому засіданні підтвердив погашення відповідачем заборгованості 27.12.2007р. за вищезазначеною кредитною угодою.

Третя особа-1 (Мінфін), Третя особа-3 (Держказначейство) в судове засідання не з’явилися, витребуваних судом документів не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутності не звернулися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи наявність документів наданих третіми особами-1, 3, які свідчать про погашення відповідачем заборгованості 27.12.2007р. та відсутність заборгованості у відповідача за вищезгаданою кредитною угодою, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності третіх осіб-1, 3 (Мінфіна та Держказначейства).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора та представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

19.07.1996р. між Міністерством фінансів України, Державним експортно-імпортним банком Японії та Криворізьким державним центральним гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого є відповідач –Відкрите акціонерне товариство „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” м. Кривий Ріг було укладено угоду № 18/01-127 про отримання, умови та порядок обслуговування та погашення кредиту, залученого Укрексімбанком в рамках угоди про надання експортного кредиту для фінансування зовнішньоторговельного контракту від 20.07.1995р. укладеного між Криворізьким державним центральним гірничо-збагачувальним комбінатом і фірмою „Сумітомо корпорейшн”.

За вказаною угодою відповідачем отримано було кредит.

Оскільки у визначений п.6.1 угоди строк кредит повернуто відповідачем не було, погашення коштів здійснювало Міністерство фінансів України за рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 35 Закону України „Про державний бюджет України на 1999 рік” Міністерству фінансів України надано право реструктуризувати прострочену заборгованість за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, шляхом укладання з юридичними особами –позичальниками відповідних угод, з терміном погашення заборгованості до трьох років з дня закінчення розрахунків за кредитами.

10.02.1999р. між Міністерством фінансів України та відповідачем було укладено угоду про реструктуризацію простроченої заборгованості за кредитною угодою за умовами якої відповідач зобов’язувався повернути Міністерству фінансів України суму кредиту та суму пені, нарахованої станом на 05.02.1999р.

Умови зазначеної вище угоди відповідачем виконані не були.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.09.2000р. № 1475 „Про проведення відкритих аукціонів з продажу права вимоги за простроченою більше ніж два роки заборгованістю юридичних осіб-резидентів щодо відшкодування витрат Державного бюджету України, пов’язаних з виконанням гарантійних та кредитних зобов’язань Кабінету Міністрів України” дозволено юридичним особам –резидентам, які мають прострочену більше ніж два роки заборгованість перед державою щодо відшкодування витрат Державного бюджету України, пов’язаних з виконанням гарантійних та кредитних зобов’язань Кабінету Міністрів України, оформлювати її простими векселями за пропозицією Міністерства фінансів.

Так, на ім’я Міністерства фінансів України були видані 15 простих векселів на суму 15 000 000 японських ієн із датою складання 14.11.2000 та один вексель на суму 237933623, 39 японських ієн із датою складання 02.11.2006р.

Вексель на суму 237933623,39 японських ієн із датою складання 02.11.2006р. було реалізовано на аукціоні, на суму якого відповідно зменшена заборгованість відповідача.

Інші 15 простих векселів на суму 15 000 000 японських ієн із датою складання 14.11.2000р. не були реалізовані, кошти від продажу останніх на рахунок Державного казначейства не надійшли, відповідно, заборгованість відповідача перед державним бюджетом на вказану суму не була зменшена, а тому видача відповідачем простих векселів не припинила зобов’язання відповідача перед державою за кредитною угодою № 18/01-127 від 19.07.1996р. і за відповідачем рахувалася заборгованість у сумі 15 000 000 японських ієн, що у перерахуванні на національну валюту до курсу НБУ склала 648448,5 грн.

Згідно постанови Вищого господарського суду України від 22.04.2008р. у цій справі висновок апеляційної інстанції про те, що видача векселів не припинила зобов’язання відповідача за кредитною угодою № 18/01-127 від 19.07.1996р. для розрахунку за якою і були видані векселі є правомірним.

Як встановлено судом, у ході судового розгляду справи в апеляційній та касаційній інстанції відповідач 27.12.2007р. здійснив погашення заборгованості платіжним дорученням № за іноземним кредитом перед державою в сумі 664017,00 грн., що за офіційним курсом КБУ на дату надходження (27.12.2007р.) становить 15 000 000 японських ієн ( згідно листа Держказначейства України від 26.01.2008р. № 2.5-04/106-1169) (а.с. 22, 23, том 4).

Крім того, відповідачем 27.12.2007р. платіжним дорученням № здійснено сплату пені в сумі 3087,96 грн. за невиконання зобов’язання за іноземним кредитом.

Отже, судом встановлено, що у ході судового розгляду справи відповідач фактично визнав позовні вимоги та здійснив погашення заборгованості в сумі 664017 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 15 000 000 японських ієн станом на 27.12.2007р., а тому суд приходить до висновку, про те що предмет спору на момент розгляду справи відсутній, а провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України

Відповідно до п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у разі припинення провадження у справі, судом виноситься ухвала в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення державного мита з бюджету, а також можуть бути розв’язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

При цьому, судом враховуються приписи постанови Вищого господарського суду України від 22.04.2008р. у цій справі щодо розподілу судових витрат у цій справі з урахуванням ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” та висновки касаційної інстанції відносно того, що предметом спору є заборгованість 15 000 000 японських ієн, що еквівалентно 648448,5 грн..

Враховуючи, що відповідачем заборгованість сплачена після подання позову заступником прокурора, тобто після 14.02.2006р., тому слід віднести суму державного мита у розмірі 6484 грн. 48 коп. згідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” (виходячи з того, що предметом спору є заборгованість 15 000 000 японських ієн, що еквівалентно 648448,5 грн.) і суму у розмірі 118 грн. на інформаційно-технічні послуги на відповідача .

Керуючись п.1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 12/83-08 (А23/154(А17/193(36/54-06) припинити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” ( 50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, територія ВАТ „Центральний ГЗК”, ):

-          в доход державного бюджету в особі Відділення Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ( 49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченко, 7, р/р № 0005 відділення банку УДКУ Дніпропетровської області, МФО 805012, ЗКПО 24246786, КБК 22090200) державне мито в сумі 6 484 грн. 48 коп. (шість тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 48 коп. ;

-          в доход державного бюджету України в особі Управління Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (р/р № 0005 відділення банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, , КБК 22050000) –118 (сто вісімнадцять) грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя

Л.В. Жукова