ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.08 Справа № 10/590/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом Проектно-будівельна корпорація «Запоріжінвестбуд», м. Запоріжжя

до відповідача: Запорізька міська рада, м. Запоріжжя

Третя особа: Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», м. Запоріжжя

про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна та спонукання проведення державної реєстрації права власності

Суддя Алейникова Т.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача Коновалов В.М., довіреність від 18.03.05р.

Від відповідача Фанін П.В., довіреність від 14.12.07р.

Від третьої особи Опанасенко В.Л. довіреність від 08.01.08р.

У судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.

Ухвалою суду від 22.09.2008р. порушено провадження у справі №10/590/08, судове засідання призначено на 09.10.2008р.

Розглядається позовна заява проектно-будівельної корпорації «Запоріжінвестбуд», м. Запоріжжя –далі по тексту позивача, до Запорізької міської ради, м. Запоріжжя –далі по тексту –відповідача, Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», м. Запоріжжя –далі по тексту - третьої особи про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна та спонукання проведення державної реєстрації права власності.

Представник відповідача проти позову заперечує, вказав, що згідно зі ст.18 Закону України «Про основи містобудування»експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів забороняється. Також вказує, що відповідно до ст.376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Представник третьої особи проти позову заперечив, вказав, що ОП «ЗМБТІ»ніякого відношення до визнання права власності за позивачем немає. Вимоги до ОП «ЗМБТІ»щодо зобов’язання зареєструвати право власності є безпідставними оскільки позивач не звертався до нього з такою вимогою, тобто в цій частині предмет позову відсутній.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Проектно-будівельна корпорація «Запоріжінвестбуд»звернулася до суду з позовом про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна адміністративно-допоміжну будівлю (літ. Б) загальною площею 242м2, до складу якої входить: гараж №1 площею 112,9м2; гараж №2 площею 111,7 м2; гараж №3 площею 17,4м2, розташовану на земельній ділянці площею 0,9247 га по вул. Бородінській, 14 в м. Запоріжжі та про зобов’язання орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»зареєструвати право власності за позивачем.

29.11.2001р. згідно договору купівлі-продажу №533, ПБК «Запоріжінвестбуд»було придбане нерухоме майно, а саме об’єкт незавершеного будівництва –монолітні 16 і 14 поверхові житлові будинки №№12,12а (будівельна адреса) з вбудовано-прибудованим магазином, за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородінська на земельній ділянці площею 1,5га.

Виконуючи умови договору купівлі-продажу позивач завершив будівництво житлових будинків №№12,12а з вбудовано-прибудованим магазином та ввів їх в експлуатацію.

01.09.2005р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,9247га для розташування житлових будинків з вбудовано-прибудованим магазином по вул. Бородінська, 14 в м. Запоріжжі. 12.09.2005р. договір оренди земельної ділянки зареєстровано за №76 у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Реалізуючі надані законом користувачу земельної ділянки права, для задоволення власних виробничих потреб підприємства, у період з 2005р. по 2008р. позивачем було здійснено будівництво адміністративно-допоміжної будівлі (літ.Б) загальною площею 242,00м2, до складу якої входять: гараж №1 площею 112,9м2; гараж №2 площею 111,7 м2; гараж №3 площею 17,4м2.

Будівництво адміністративно-допоміжної будівлі здійснювалося згідно робочого проекту, розробленого ПБК «Запоріжінвестбуд». Проект було погоджено міською санепідемстанцією м. Запоріжжя та головним управлінням МНС України в Запорізькій області.

Адміністративно-допоміжна будівля розташована на земельній ділянці і невід’ємно пов’язана з нею фундаментом. Її переміщення є неможливим без її знецінення та зміни її призначення. Отже, зазначена споруда є об’єктом нерухомого майна, що відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно підлягає обов’язковій державній реєстрації.

Будівля збудована на земельній ділянці яка находиться в користуванні позивача на підставі договору оренди на законних підставах.

Згідно зі ст.1 ГПК України, відповідні особи звертаються до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Позивач здійснив будівництво адміністративно-допоміжної будівлі із власних матеріалів та власними силами, але без належно оформленого дозволу та затвердженого проекту. Згідно п.1 ст.376 ЦК України, таке будівництво є самочинним.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо заборони експлуатації не прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів, оскільки предметом позову є визнання права власності. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на п.1, 2, 4 ст.376, ст.413 ЦК України, так як земельна ділянка на якій розташована спірна будівля відведена позивачу у встановленому законом порядку на умовах оренди і законодавство не вимагає в даному випадку інших підстав для виникнення права забудови земельної ділянки.

Пункт 3 ст.376 ЦК України, передбачає визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за рішенням суду за особою яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Земельна ділянка на якій розташовані спірні споруди відведена позивачу у встановленому законом порядку. Тому суд вважає можливим визнання права власності на самочинно збудовані споруди за позивачем на підставі ст.376 ЦК України.

Вимоги позивача до ОП «ЗМБТІ», щодо зобов’язання зареєструвати право власності на спірне майно суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ОП «ЗМБТІ»не має відношення до визнання або невизнання права власності так як не є власником земельної ділянки на якій розташована спірна будівля.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню., а саме в частині визнання права власності. В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати у відповідності до ст.49 ГПК України відносяться на позивача згідно його усного клопотання.

Керуючись ст.ст.4 9, 82, 84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати за проектно-будівельною корпорацією «Запоріжінвестбуд»(69096, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 14, ) право власності на адміністративно-допоміжну будівлю (літ. Б) загальною площею 242м2, до складу якої входить: гараж № 1 площею 112,9м2; гараж № 2 площею 111,7 м2; гараж № 3 площею 17,4м2, розташовану на земельній ділянці площею 0,9247 га по вул. Бородінській, 14 в м. Запоріжжі.

3.           В іншій частині позовних вимог –відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст.84 ГПК України, 15 жовтня 2008 року.