ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№
8/152

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського
Г.М.

Рогач Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні

касаційну
скаргу

Приватного
підприємця ОСОБА_1

на
постанову

Львівського
апеляційного господарського суду

від

17.03.2008р.

у
справі

№8/152

Господарського
суду

Івано-Франківської
області

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1

до

1.)          Івано-Франківської міської ради 2.)          Фонду комунальної власності
територіальної громади м. Івано-Франківська

про

визнання
рішення сесії не чинним, зобов'язання укласти договір, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувшись з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд
визнати рішення відповідача-1 від 03.08.2006р. "Про перелік об'єктів
комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, які не
підлягають приватизації" не чинним в частині включення до цього переліку  нежитлового приміщення гаража по вул.
Шевченка, 62, та просив зобов'язати відповідачів укласти договір
купівлі-продажу цього приміщення на умовах поданого позивачем проекту договору.
Позовні вимоги мотивував тим, що оскільки рішенням Івано-Франківської міської
ради від 20.02.2006р. було визначено перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста Івано-Франківська щодо яких Фонду комунальної
власності територіальної громади міста доручалося провести незалежні оцінки їх
вартості, що свідчить про прийняття рішення щодо приватизації цього об'єкту,
позивач має право на приватизацію.

Рішенням
Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2007р. (суддя Шіляк
М.А.) вказаний позов задоволено, постановлено визнати рішення сесії
Івано-Франківської міської ради від 03.08.2006р. "Про перелік об'єктів
комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, які не
підлягають приватизації" не чинним в частині включення до переліку
об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська,
які не підлягають приватизації, нежитлового приміщення гаража по вул. Шевченка,
62; зобов'язати Івано-Франківську міську раду та Фонд комунальної власності
територіальної громади м. Івано-Франківська укласти договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення гаража у дворі будинку по вул. Шевченка, 62 у м.
Івано-Франківську, площею 31, 1 м2 на таких умовах:

ДОГОВІР

купівлі-продажу нежитлового приміщення гаража, що

підлягає приватизації шляхом викупу

м.
Івано-Франківськ
"____"_______2007р.

Ми,
що нижче підписалися, Фонд комунальної власності територіальної громади м.
Івано-Франківська, що знаходиться за адресою: 76000 м. Івано-Франківськ, вул.
Л. Курбаса, 2,

в
особі __________________________________________________________,яка діє

(посада,
прізвище, ім'я та по батькові)

на
підставі_____________________________________________________________

(назва
документа)

(далі-Продавець)
з однієї сторони, та

ОСОБА_1,

(
прізвище, ім'я та по батькові громадянина)

паспорт
НОМЕР_1, виданий 02.07.2007р.івано-Франківьким МВ УМВС

(дані
паспорта або документа, який засвідчує особу)

(далі
- Покупець) з іншої сторони, уклали цей Договір про нижчевикладене:

1.
Мета та предмет цього Договору

1.1.
Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю окреме індивідуально
визначене майно, у тому числі нежитлове приміщення гаража, яке розміщується за
адресою: у дворі будинку по вул Шевченка, 62,в м.Івано-Франківську, які є
комунальною власністю територіальної громади м. Івано-Франківська на підставі
_________________________________________________

______________________________________________________________________

(назва
документа, коли та ким виданий)

зареєстровані___________________________________________________________

(де
і коли, за яким номером)

а
Покупець зобов'язується прийняти Об'єкт приватизації, сплатити ціну відповідно
до умов, що визначені в цьому Договорі, та пройти реєстрацію Об'єкта приватизації
у бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ).

Індивідуально
визначене майно включає в себе все обладнання, устаткування згідно протоколом
інвентаризації.

Цей
договір підлягає реєстрації у відповідних органах Івано-Франківської міської
ради.

1.2.
Право власності на Об'єкт приватизації переходить до Покупця з моменту
нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього Договору в порядку,
передбаченому законодавством.

1.3.
Згідно з висновком про вартість Об'єкта приватизації, який затверджений__________________________________________________________

ким
та коли затверджений)

ринкова
вартість Об'єкта приватизації становить 19 089 (дев'ятнадцять тисяч вісімдесят
дев'ять) гривень

(сума
цифрами та прописом)

1.4.
Вказаний в цьому Договорі Об'єкт приватизації продано за

22
906 (двадцять дві тисячі дев'ятсот шість), 80 гривень

(сума
цифрами та прописом)

При
цьому сума податку на додану вартість становить

3 817
( три тисячі вісімсот сімнадцять), 80 гривень.

(сума
цифрами та прописом)

2.
Порядок розрахунків за придбаний Об'єкт приватизації

2.1.
Покупець зобов'язаний протягом 10 днів з моменту нотаріального посвідчення та|
державної реєстрації цього Договору внести 3 817 (три тисячі вісімсот
сімнадцять), 80гривень

(сума
цифрами та прописом)

податку
на додану вартість за придбаний Об'єкт приватизації.

Покупець
зобов'язаний внести 10 000 (десять тисяч), 00 гривень

(сума
цифрами та прописом)

за
придбаний Об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту переходу
до нього права власності на Об'єкт приватизації, та 9 089 (дев'ять тисяч
вісімдесят дев'ять), 00 гривень протягом 60 календарних днів з моменту переходу
до нього права власності на Об'єкт. Плата за Об'єкт приватизації вноситься на
підставі цього Договору.

2.2.
Розрахунки за Об'єкт приватизації здійснюються таким чином: податок на додану
вартість в сумі 3 817 (три тисячі вісімсот сімнадцять), 80 гривень вносяться
Покупцем на рахунок Продавця

______________________________________________________________________

(номер
розрахункового рахунка та найменування банківської установи)

кошти
Покупця в сумі 19 089 (дев'ятнадцять тисяч вісімдесят дев'ять) гривень
вносяться на рахунок Продавця

______________________________________________________________________

(номер
розрахункового рахунка та найменування банківської установи)

3.
Передача Об'єкта приватизації

3.1.
Передача Об'єкта приватизації здійснюється Продавцем Покупцю в 3-денний строк
після нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього Договору.

3.2.
Передача Об'єкта приватизації Продавцем і прийняття об'єкта приватизації
Покупцем засвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами.

4.
Права та обов'язки сторін

4.1.
Кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї цим
Договором, та сприяти іншій стороні у виконанні її обов'язків.

4.2.
Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне
виконання умов цього Договору.

5.
Обов'язки Покупця

5.1.
Покупець зобов'язаний:

в
установлений цим Договором строк сплатити податок на додану вартість;

в
установлений цим Договором строк сплатити вартість продажу Об'єкта
приватизації;

в
установлений цим Договором строк прийняти Об'єкт приватизації;

5.2.
Покупець зобов'язаний здійснити реєстрацію нерухомого майна, яке входить до
складу Об'єкта приватизації, в БТІ.

5.3.          Покупець зобов'язаний надавати
Продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов
цього Договору. Не перешкоджати Продавцю у здійсненні контролю за виконанням
умов цього Договору

5.4.
Подальше відчуження та передача в заставу Покупцем Об'єкта приватизації в
період чинності умов цього Договору здійснюються за погодженням Продавця із
забезпеченням переходу до нового власника всіх зобов'язань, невиконаних
покупцем на момент такого відчуження, відповідальності за їх невиконання,
визначених законодавством та цим Договором прав та обов'язків Покупця згідно з
законодавством України.

6.
Обов'язки Продавця

Продавець
зобов'язаний:

передати
Покупцю Об'єкт приватизації в установлений цим Договором строк;

повідомляти
Покупця в разі несвоєчасного внесення платежів за Об'єкт приватизації;

здійснювати
контроль за виконанням Покупцем умов цього Договору.

7.
Відповідальність сторін

7.1.
У разі порушення Покупцем строку оплати за Об'єкт приватизації чи строку
перерахування податку на додану вартість, вказану в пункті 2.1 цього Договору,
він сплачує пеню з сум недоїмки, яка нараховується в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

7.2.
У разі, якщо Покупець протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення та
державної реєстрації цього Договору не сплатить встановлену вартість, він
сплачує неустойку в розмірі 05 відсотків від вартості Об'єкта приватизації з
урахуванням податку на додану вартість. При цьому Продавець порушує питання про
розірвання цього Договору.

7.3.
У разі, якщо Покупець в установлений цим Договором строк не прийняв Об'єкт
приватизації, Продавець може порушити питання про розірвання цього Договору та
повернення майна у державну власність і вимагати відшкодування збитків,
понесених ним внаслідок розірвання цього Договору (витрати Продавця на
підготовку Об'єкта приватизації до продажу) за рішенням суду.

7.4.
Сплата штрафних санкцій не звільняє Покупця від виконання договірних
зобов'язань в період дії умов цього Договору.

8.
Гарантії та претензії

Продавець
гарантує, що Об'єкт приватизації не входить до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації, не є проданим, переданим, заставленим, не перебуває
під арешт судових справ щодо нього немає.

9.
Ризик випадкової загибелі об'єкта приватизації

Ризик
випадкової загибелі або псування Об'єкта приватизації несе Покупець з моменту
набуття права власності на Об'єкт приватизації.

10.
Форс-мажорні обставини

Сторони
звільняються від відповідальності щодо виконання умов цього Договору у разі
виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Сторона, яка не
може виконати умови цього Договору через виникнення форс-мажорних обставин
(обставин непереборної сили), повинна повідомити про це іншу сторону.

11.
Вирішення спорів

Усі
спори, що виникають при виконанні умов цього Договору або у зв'язку з
тлумачення розділів цього Договору, вирішуються у порядку, встановленому чинним
законодавством.

12.
Зміни умов цього Договору та його розірвання

12.1.
Зміни умов цього Договору здійснюються за погодженням сторін згідно з
законодавством України.

12.2.          У разі невиконання однією із сторін
умов цього Договору він може бути зміненим або розірваний на вимогу іншої
сторони за рішенням суду або господарського суду, а Об'єкт приватизації
повернутий до державної власності.

13.
Витрати

Усі
витрати, пов'язані з укладанням цього Договору, його нотаріальним посвідченням,
державною реєстрацією та виконанням, бере на себе Покупець.

14.
Додаткові вимоги

Цей
Договір підлягає нотаріальному посвідченню, державній реєстрації та реєстрації
у відповідній місцевій Раді народних депутатів.

Цей
Договір складений у 3 примірниках, які мають однакову юридичну силу.

Один
примірник цього Договору зберігається у справах приватного нотаріуса, а інші
видаються сторонам.

Повні
юридичні адреси сторін:

Продавець
Покупець

__________________________                              ОСОБА_1

__________________________                              паспорт
НОМЕР_1,

виданий
02.07.2007р.

__________________________                              Івано-Франківьким МВ УМВС

м.
Івано-Франківськ

також
постановлено стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету 81, 60
грн. державного мита; стягнути з Івано-Франківської міської ради на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 42, 50 грн. державного мита та 59 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнути з Фонду
комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 42, 50 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Оскарженою
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р.
(колегія суддів у складі: головуючого -судді Мирутенко О.Л., суддів Гнатюк
Г.М., Кравчук Н.М.) рішення Господарського суду Івано-Франківської області від
06.12.2007р. скасовано. Постановлено нове рішення, яким в позові відмовлено
повністю. Також постановлено судові витрати покласти на позивача та стягнути з
Приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської міської ради 42, 50
грн. в повернення сплаченого державного мита при поданні апеляційної скарги.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 17.03.2008р., а рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 06.12.2007р. залишити без змін, посилаючись на
порушення апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального
права, а саме: ст.ст.2, 7, 8, 12 Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", п.6 Указу Президента
України від 30.12.1994р. "Про заходи щодо прискорення процесу малої
приватизації в Україні", п.51 Державної програми приватизації,
затвердженої Законом України "Про Державну програму приватизації",
п.8 Наказу Фонду державного майна України №1511 від 30.07.1998р. "Про
затвердження Положення про порядок визначення та застосування способів
приватизації щодо об'єктів малої приватизації".

Відзиву
на касаційну скаргу не надійшло.

Сторони
не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому
засіданні.

Переглянувши
у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду
України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій 16.08.2005р. між ПП ОСОБА_1 (до заміжжя
-Гуменюк) та  Івано-Франківською міською
радою був укладений договір оренди нежитлових приміщень №ДО- 2651. Згідно угоди
№УО- 2651-2 від 17.08.2006р. були внесені зміни до даного договору. Згідно
вказаного договору ПП ОСОБА_1 є орендарем нежитлового приміщення гаражу у дворі
будинку по вул. Шевченка, 62 в м. Івано-Франківську, площею 31,1 кв. м.

15
листопада 2005 року підприємець ОСОБА_1 звернулася з заявою до
Івано-Франківської міської ради про приватизацію будівлі по вул. Шевченка, 62 в
м. Івано-Франківську.

Рішенням
Івано-Франківської міської ради четвертого демократичного скликання від
20.02.2006р. було визначено перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста Івано-Франківська щодо яких Фонду комунальної
власності територіальної громади міста доручалося провести незалежні оцінки їх
вартості. В даний перелік під №34 було включено нежитлове приміщення гаражу на
вул. Шевченка,62, площею 31,5 м кв. користувачем зазначено громадянку ОСОБА_2.

28.02.2006р.
Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних
центрів" був зроблений звіт про незалежну оцінку гаражу площею 31,1 м кв.
у м. Івано-Франківську по вул. Шевченка, 62.

04.09.2006р.
Івано-Франківська міська рада надала відповідь громадянці ОСОБА_2. на заяву
15.11.2005р., де вказала, що рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від
03.08.2006р. "Про перелік об'єктів комунальної власності територіальної
громади м. Івано-Франківська, які не підлягають приватизації" нежитлові
приміщення гаража на вул. Шевченка, 62, включені в перелік об'єктів комунальної
власності територіальної громади м. Івано-Франківська, які не підлягають
приватизації. Тому питання приватизації орендованих нею приміщень гаража не
можуть бути розглянуті.

Судом
апеляційної інстанції також встановлено, що Івано-Франківська міська рада на
пленарному засіданні не вирішувала питання про прийняття рішення щодо
відчуження відповідно до закону комунального майна - гаражу площею 31,1 м кв. у
м. Івано-Франківську по вул. Шевченка, 62, не затверджувала місцевих програм
приватизації, в які був би включений вказаний об'єкт нерухомості. Тобто
територіальна громада, як власник зазначеного майна не виявила власної волі на
його відчуження.

Приймаючи
рішення місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що орендар має
право на приватизацію у разі прийняття рішення про приватизацію відповідно до
законодавства України. Виходячи з того, що рішенням Івано-Франківської міської
ради від 20.02.2006р. було визначено перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста Івано-Франківська щодо яких Фонду комунальної
власності територіальної громади міста доручалося провести незалежні оцінки їх
вартості, суд дійшов висновку що таке рішення, як зазначено в судовому рішенні,
свідчить про прийняття рішення щодо приватизації цього об'єкту.

З
урахуванням цих обставин суд дійшов висновку що подальші дії міської ради щодо
включення спірного об'єкту в перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Івано-Франківська, які не підлягають приватизації,
незаконними.

Суд
апеляційної інстанції не погодився із вказаними висновками місцевого
господарського суду. Скасовуючи прийняте цим судом рішення та відмовляючи у
позові суд апеляційної інстанції  виходив
з того, що Івано-Франківська міська рада на пленарному засіданні не вирішувала
питання щодо прийняття рішень про відчуження відповідно до закону комунального
майна - гаражу площею 31,1 м кв. у м. Івано-Франківську по вул. Шевченка, 62,
не затверджувала місцевих програм приватизації, в які був би включений вказаний
об'єкт нерухомості. Тобто, як зазначено в оскарженій постанові, територіальна
громада, як власник зазначеного майна не виявила власної волі на його
відчуження. Також суд виходив з того, що відмова у приватизації можлива тільки
у випадках, коли: особа, яка подала заяву, не може бути визнана покупцем
підприємства згідно з цим Законом; є законодавчо встановлене обмеження на
приватизацію цього підприємства; не затверджено переліків, передбачених
частиною першою цієї статті. Встановивши що Івано-Франківська міська рада не
затверджувала переліку об'єктів приватизації до яких би входило спірне майно,
суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання
незаконним рішення Івано-Франківської міської ради від 03.08.2006р.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права (ч.1). Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2).

Статтею
111-10 цього кодексу визначено підстави для скасування або зміни рішення або
постанови. Згідно цієї норми підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права.

Під
час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції таких підстав не
встановив.

Відповідно
до частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють відповідні ради.

До
відання виконавчих органів, зокрема, міських рад, належать повноваження щодо
управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності
відповідних територіальних громад (пункт 1 статті 29 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні").

Частиною
5 статті 60 зазначеного Закону передбачено повноваження органів місцевого
самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об'єкти
права комунальної власності в оренду відповідно до закону.

Згідно
з статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" орендодавцями, зокрема, є органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти
майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці
Крим або перебуває у комунальній власності.

Як
встановлено судом апеляційної інстанції Івано-Франківська міська рада на
пленарному засіданні не вирішувала питання про прийняття рішення щодо
відчуження відповідно до закону комунального майна - гаражу площею 31,1 м кв. у
м. Івано-Франківську по вул. Шевченка, 62, не затверджувала місцевих програм
приватизації, в які був би включений вказаний об'єкт нерухомості. Тобто
територіальна громада, як власник зазначеного майна не виявила власної волі на
його відчуження.

Згідно
п.30 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються
питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального
майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів
комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності,
порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про
включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано
або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної
власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання
підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної
територіальної громади.

Відповідно
до приписів ст.318 ЦК України суб'єктами права власності є Український народ та
інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу (ч.1).

Згідно
ст.2 вказаного кодексу учасниками цивільних відносин є фізичні особи та
юридичні особи (далі - особи) (ч.1). Учасниками цивільних відносин є: держава
Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та
інші суб'єкти публічного права (ч.2).

Частиною
другою ст.318 зазначеного кодексу визначено, що усі суб'єкти права власності є
рівними перед законом.

Згідно
приписів ст.16 ч.2 п.10 цього кодексу способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно
до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам
цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно
ч.1, 5 ст.7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)” Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації
переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності
Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на
аукціоні, за конкурсом; викупу.

Орган
приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у
приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій
цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви
доводяться до заявника у письмовій формі.

Із
встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи не вбачається що рішення
сесії Івано-Франківської міської ради від 03.08.2006р. є незаконним.

Крім
того, відповідно до положень частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України
особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Як
вбачається з матеріалів справи Івано-Франківська міська рада не порушувала
вказаних норм права, не затверджувала переліку об'єктів приватизації щодо
спірного майна, а тому суд касаційної інстанції погоджується із вище вказаними
висновками суду апеляційної інстанції.

Отже,
при ухваленні рішення суд апеляційної інстанцій дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Постанова
суду апеляційної інстанції належним чином мотивована і за своїм змістом та
формою відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи,
викладені в касаційній скарзі, висновків цього суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. у справі №8/152
Господарського суду Івано-Франківської області -без змін.

Головуючий
суддя
Г.А. Кравчук

С
у д д і
Г.М. Мачульський

Л.І. Рогач