СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

22 липня 2008 року

Справа № 2-30/3290-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін:

позивача: Соловйової Катерини Сергіївни, довіреність № 01 Д від 08.01.08, Фонду майна Автономної Республіки Крим;

відповідача: Фролкової Олександри Олександрівни, довіреність б/н від 14.05.08, товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан";

третьої особи: не з'явився, Санаторію "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ловягіна Ю.Ю.) від 12 травня 2008 року у справі № 2-30/3290-2008

за позовом           Фонду майна Автономної Республіки Крим

(вул. Севастопольська, 17, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95015)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан"

(вул. Виконкомівська, 7, кв. 67, місто Дніпропетровськ, 49000)

3-тя особа Санаторій "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України

(смт. Советьске, вул. Без назви буд. 12, місто Ялта, 98651)

про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати та пені

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.05.2008 року у справі № 2-30/3290-2008 (суддя Ловягіна Ю.Ю.) позов задоволено, розірвано договір від 11.10.2005 року № 2303 оренди державного нерухомого майна - будівлі лікувального корпусу № 2 літер "А" загальною площею 2356,00 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Ялта, смт. Совєтське, вул. Без назви, 12, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю "Мірідіан", зобов`язано відповідача повернути за актом прийому-передачі зазначене вище майно балансоутримувачу - Санаторію "Долоси" Міністерства охорони здоров`я України, а також стягнуто з відповідача судові витрати.

Не погодившись з постановленим судовим актом, товариство з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову Фонду майна Автономної Республіки Крим відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції не грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення у справі ( а.с.57-58; 64-67).

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

15 липня 2008 року ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду за клопотанням представника товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" слухання справи було відкладено на 22 липня 2008 року.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 22 липня 2008 року у зв'язку з відпусткою судді Антонової І.В. та хворобою судді Заплави Л.М. було здійснено їх заміну на суддю Лисенко В.А. та суддю Фенько Т.П.

У судове засідання, яке було призначено на 22 липня 2008 року представник Санаторію "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, повторно розглянувши справу, встановила наступне.

У березні 2008 року Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан", за участю третьої особи: Санаторію "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України, просив

- розірвати договір оренди № 2303 державного нерухомого майна - будівлі лікувального корпусу № 2 літ. "А" загальною площею 2356,0 кв. м, що знаходиться на балансі Санаторію „Долоси", розташованого за адресою: м. Ялта, смт Совєтське, вул. Без назви, 12, укладений між Фондом майна Автономної Республіки Крим і товариством з обмеженою відповідальністю „Мірідіан";

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю „Мірідіан" повернути Санаторію „Долоси" вищеперелічене майно;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Мірідіан" до Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в сумі 30918,13 грн., пеню в сумі 2 242,17 грн., посилаючись на порушення відповідачем умов вищезгаданого договору.

Письмові заперечення проти позову у матеріалах справи відсутні.

Оскаржуване рішення мотивовано посланням на норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення закріплені у статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Пунктом 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Як свідчать матеріали справи, 11 жовтня 2005 року між Фондом майна Автономної Республіки Крим та товариством з обмеженою відповідальністю „Мірідіан" було укладено договір оренди № 2303 державного нерухомого майна - будівлі лікувального корпусу № 2 літ. "А" загальною площею 2356,0 кв. м, що знаходиться на балансі Санаторію „Долоси", розташованого за адресою: м. Ялта, смт. Совєтське, вул. Без назви, 12. Зазначене майно було передане відповідачу за актом прийому-передачі від 11 жовтня 2005.

01 листопада 2007 року рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (справа № 2-3/12446-2007) товариство з обмеженою відповідальністю „Мірідіан" було зобов'язано укласти додаткову угоду до договору оренди № 2303 від 11.10.2005 вищезгаданого майна.

Зазначене рішення набрало законної сили та підлягає виконанню.

Відповідно до Додаткової угоди, пункт 3.1. Договору викладено у такій редакції: „Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами і доповненнями), і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць перерахунку орендної плати грудень 2006 року 20870,82 грн., у тому числі: 50% - до бюджету України -10435,41 грн., 50% - балансоутримувачу - 10435,41 грн."

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження обгрунтованості позовних вимог в частині невиконання відповідачем умов договору про сплату орендної плати Фонд майна Автономної Республіки Крим надав розрахунок орендної плати та пені за оренду державного нерухомого майна за договором оренди від 11 жовтня 2005 року з врахуванням додаткової угоди, укладеної відповідно рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2007 року (а.с. 17-19).

Акт перевірки виконання умов договору оренди від 11 жовтня 2005 року державного нерухомого майна та вищезгаданий розрахунок суд першої інстанції визнав належними доказами на підтримку правової позиції Фонду майна Автономної Республіки Крим (а.с. 9-12).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач не реалізував своє право на відмову від договору, а вимагає його розірвання як наслідок неналежного виконання орендарем прийнятих на себе обов'язків.

Відповідно до пункту 9.1 договору оренди Державного майна від 11 жовтня 2005 року за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 9.4 згаданого договору передбачено, що у випадку не внесення Орендарем орендної плати протягом трьох місяців договір вважається розірваним з моменту отримання Орендарем листа Орендодавця про відмову. Повернення майна здійснюється відповідно до пункту 2.4 цього договору.

Згідно з пунктом 10.4 договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що заборгованість відповідача з орендної плати створилась внаслідок її невнесення саме за 3 місяця.

З наданого Фондом майна Автономної Республіки Крим розрахунку орендної плати та пені за оренду державного нерухомого майна за договором оренди від 11 жовтня 2005 року з врахуванням додаткової угоди, укладеної відповідно рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 листопада 2007 року вбачається, що орендна плата вносилась щомісячно (за винятком листопада 2007 року, січня, лютого 2008 року), але не у повному обсязі, що і призвело до заборгованості станом на 12.03.2008 у сумі 30918,13 грн. з врахуванням індексу інфляції.

Також недоведеним судова колегія вважає посилання позивача на невиконання відповідачем умов пунктів 5.3, 5.4 договору, відповідно до яких орендар зобов'язаний забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню. утримувати орендоване майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки України та своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Акт від 08.11.2007 перевірки виконання умов договору оренди від 11 жовтня 2005 року державного нерухомого майна - будівлі лікувального корпусу № 2 літ. А загальної площею 2356,0 кв.м., розташованого за адресою: місто Ялта, смт. Совєтське, вул. Без назви, 12, що знаходиться на балансі Санаторію "Долоси" та орендованого товариством з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" не можна вважати належним доказом у справі, оскільки перевірка проводилась без участі представника орендаря, доказів про повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" про дату проведення перевірки суду також не надано.

За таких обставин судова колегія вважає, що вимога про розірвання договору оренди як наслідок порушення зобов'язання про сплату орендної плати є передчасною.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Отже, оскільки оскаржене рішення постановлено при неправильному застосуванні норм процесуального права, воно підлягає скасуванню.

Крім того, представником Фонду майна Автономної Республіки Крим наданий суду новий розрахунок заборгованості, у якому зазначено, що заборгованість з орендної плати у сумі 30918,13 грн. сплачена відповідачем 14 березня 2008 року.

Судова колегія вважає за можливе прийняти зазначений додатковий доказ на підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, оскільки інформація про сплату вищезгаданої суми надійшла позивачу через органи Державного Казначейства України.

З врахуванням вищевикладеного у позові про стягнення суми 30918,13 грн. також слід відмовити.

До штрафних санкцій, передбачених статтею 230 Господарського кодексу України відносяться господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно пункту 3.6 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до Державного бюджету та Санаторію "Долоси" у визначеному пунктом 3.5 цього договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства, з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Оскільки відповідачем у порушення умов пункту 3.5 договору орендна плата вносилась з порушенням встановлених строків, визначена позивачем пеня у сумі 2 242,17 грн. підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан".

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито покладається:

у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

Оскільки сума заборгованості з орендної плати сплачена відповідачем після звернення Фонду майна Автономної Республіки Крим до суду, державне мито підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтею 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 травня 2008 року у справі № 2-30/3290-2008 скасувати.

3. Позов Фонду майна Автономної Республіки Крим до товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан", за участю третьої особи: Санаторію "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати та пені задовольнити частково.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" (вул. Виконкомівська, 7, кв. 67, місто Дніпропетровськ, 49000, ЗКПО 33473298 ) на користь Фонду майна Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 17, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95015, р/р 0015 у Головному управлінні Державного казначейства в Автономній Республіці Крим міста Сімферополя, , МФО 824026, ЗКПО 34740798, код платежу 22080300) 2 242,17 грн. пені за несвоєчасне внесення орендної плати.

5. У позові Фонду майна Автономної Республіки Крим до товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан", за участю третьої особи: Санаторію "Долоси" Міністерства охорони здоров'я України про розірвання договору та стягненні 30918,13 грн. заборгованості з орендної плати відмовити.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мірідіан" (вул. Виконкомівська, 7, кв. 67, місто Дніпропетровськ, 49000, ЗКПО 33473298 ) в дохід Державного бюджету України (рахунок 0007, одержувач: Державний бюджет, Ленінський район, банк одержувача: ГУ ГКУ у місті Севастополі, МФО 824509, ОКПО 24035598) державне мито у сумі 331,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59,00 грн. (р/р 0007, МФО 824509, ОКПО 24035598, код платежу 22050000, банк одержувача: ГУ ГКУ у місті Севастополі).

7. Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим видати накази.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.А. Лисенко

Т.П. Фенько