ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2008 р.                                                   Справа № 12/4274

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача – Татаринова О.С., Кульчицького С.О. за довіреністю, відповідача –Чубика Л.П. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом приватного підприємства „Тесей –Центр” (далі –позивач) до закритого акціонерного товариства „АТП - 2361” (далі –відповідач) про стягнення 594013 грн. 37 коп. і за зустрічним позовом закритого акціонерного товариства „АТП - 2361” (далі –позивач, відповідач за первісним позовом) до приватного підприємства „Тесей –Центр” ( далі –відповідач, позивач за первісним позовом) про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача, у зв’язку з невиконанням зобов’язань по договорам позики № 2 від 10.07.2007 року і № 3 від 30.07.2007 року, 430000 грн. боргу, 114810 грн. інфляційних втрат, 11875 грн. 07 коп. 3 % річних, 44613 грн. 64 коп. пені за період прострочення (з 01.09.2007 року по 01.04.2008 року), що разом складає 601298 грн. 71 коп., та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зменшив їх розмір і просив стягнути 430000 грн. боргу, 114810 грн. інфляційних втрат, 11875 грн. 07 коп. 3 % річних, 37328 грн. 30 коп. пені за період прострочення з 01.09.2007 року по 27.02.2008 року (в межах шестимісячного строку), що разом складає 594013 грн. 37 коп., та відшкодувати судові витрати. В такому розмірі представники позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві і заяві про уточнення позовних вимог, підтримали і просили суд його задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на позов. Із відзиву і пояснень представника відповідача в суді слідує, що проти позову відповідач заперечує і просить суд в його задоволенні відмовити враховуючи те, що спірні договори позики зі сторони відповідача укладені неповноважною особою, внаслідок помилки щодо природи цього договору та з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.09.2007 року.

Крім того, заперечуючи проти позову відповідач подав зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним, в якому, просив визнати недійсними договори позики № 2 від 10.07.2007 року і № 3 від 30.07.2007 року, на яких ґрунтуються вимоги позивача, з мотивів їх невідповідності вимогам законодавства, та відшкодувати судові витрати.

В письмовому відзиві на зустрічний позов відповідач - позивач за первісним позовом, зустрічний позов не визнав повністю і просив суд в його задоволенні відмовити у зв’язку з його необгрунтованістю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд первісний позов задовольняє, в задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю з наступних підстав.

10.07.2007 року сторонами укладено договір позики (зворотної фінансової допомоги) № 2, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 30000 грн., які останній зобов’язався повернути позивачу після 30-и денного строку з моменту підписання договору.

30.07.2007 року сторонами укладено договір позики (зворотної фінансової допомоги) № 3, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 400000 грн., які останній зобов’язався повернути позивачу після 30-и денного строку з моменту підписання договору.

31.07.2007 року сторони уклали додаткову угоду до договору № 2 від 10.07.2007 року, в якій, змінивши п. 3.1. договору, продовжили термін надання позики до 40 календарних днів з моменту підписання договору.

Згідно витягам із особового банківського рахунку позивача, на виконання договору № 2 від 10.07.2007 року, позивачем за первісним позовом 11.07.2007 року перераховано відповідачу зворотну фінансову допомогу в сумі 30000 грн. На виконання договору № 3 від 30.07.2007 року, позивачем за первісним позовом 31.07.2007 року перераховано відповідачу зворотну фінансову допомогу в сумі 160000 грн., 01.08.2007 року –240000 грн., зазначене відображено в платіжних документах.

З урахуванням викладеного суд вважає, що між сторонами виникли зобов’язальні відносини, які ґрунтуються на договорах позики (зворотної фінансової допомоги) № 2 від 10.07.2007 року і № 3 від 30.07.2007 року, зобов’язання за договорами позивачем виконані, відповідачем –ні.

За змістом ст.ст. 179, 193, 202 ГК, 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов’язків (зобов’язань), зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору, вимог законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, припиняється після його належного виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК, ст. 218 ГК України, невиконання господарського зобов’язання є підставою господарсько-правової відповідальності.

У відповідності до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат і 3 % річних відповідає п. 6.1 договорів, ст.ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, ст.ст. 231 п. 6, 232 п. 6 ГК України, ст. 625 ч. 2 ЦК України, розрахунок пені, інфляційних втрат і 3 % річних судом перевірений і визнаний вірним.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору та вимог законодавства позовні вимоги суд визнає обґрунтованими і їх задовольняє повністю.

В обґрунтування заперечень проти первісного позову і зустрічного позову позивачем за зустрічним позовом – відповідачем за первісним надано суду копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежилого приміщення (складу), розташованого по вул. Першотравневій, 3 в м. Черкаси, вартістю 460000 грн., укладеного сторонами 14.09.2007 року. Із копії позовної заяви і ухвали судді господарського суду Черкаської області від 25.09.2008 року вбачається, що судом порушено провадження у справі № 09/4803 за позовом громадянина Васюри В.Ф. до закритого акціонерного товариства „АТП 2361” і приватного підприємства „Тесей –Центр” про захист корпоративних прав та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.09.2007 року. Ухвалою суду від 30.09.2008 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 09/4803 відповідачу за первісним позовом відмовлено. Крім того, ним же надано копію договору купівлі-продажу того ж нерухомого майна № 15 від 24.05.2007 року. Ним же надано копії договорів безповоротної фінансової допомоги № 2 і № 3 від 30.07. і 17.08.2008 року, відповідно на 400000 і 30000 грн. За твердженням позивача за зустрічним позовом –відповідача за первісним, спірні договори позики є не що інше, як прихований розрахунок за проданий склад.

За змістом п. 5.1, 8.3.16, 8.3.17 Статуту позивача за зустрічним позовом –відповідача за первісним, його статутний капітал складає 236640 грн., голова правління у процесі виконання своїх функцій має право без довіреності приймати рішення про укладання право чинів на суму, що не перевищує 50 % статутного капіталу товариства. Укладення договорів позики на загальну суму 430000 грн., за твердженням позивача за зустрічним позовом, є перевищенням повноважень, наданих Статутом, і є підставою визнання спірних договорів недійсними.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 92 ЦК України, у відносинах із третіми особами обмеження повноважень представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала, чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Приймаючи до уваги викладене та з урахуванням попереднього висновку про обґрунтованість первісного позову заперечення на нього відповідача за первісним позовом –позивача за зустрічним позовом і зустрічний позов суд визнає необґрунтованими, заперечення відхиляє, а в задоволенні зустрічного позову –відмовляє.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню понесені ним судові витрати - сплачене державне мито в розмірі 5904 грн. 13 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього –6022 грн. 13 коп., за зустрічним позовом судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49 ст.ст. 82-84 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з закритого акціонерного товариства „АТП - 2361”, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 3, ідентифікаційний код 03577651, р/р 1071 в ЧГРУ ЗАТ КБ „Приватбанк”, МФО 354347 на користь приватного підприємства „Тесей –Центр”, м. Черкаси, вул. Смілянська, 129, ідентифікаційний код 25212335, р/р 26008113 в ЧОД „Райффайзен банк Аваль”, МФО 354411 - 430000 грн. боргу, 114810 грн. інфляційних втрат, 11875 грн.07 коп. 3 % річних, 37328 грн.30 коп. пені, 6022 грн. 13 коп. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Суддя                                          В.М. Грачов