ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.08 р.                     Справа № 19/60пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

від позивача:Міщенко М.В., за довіреністю

від відповідача: Фейгель Г.Б., директор

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер”, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД”, м.Донецьк

про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” використовувати знак для товарів і послуг “ТНК”; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” демонтувати вивіски, логотипи та обладнання з позначенням товарного знаку “ТНК” на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Молодих Шахтарів, 1в.

Спільне українсько-німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер”, м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД”, м.Донецьк про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” використовувати знак для товарів і послуг “ТНК”; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” демонтувати вивіски, логотипи та обладнання з позначенням товарного знаку “ТНК” на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Молодих Шахтарів, 1в.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ліцензійний договір №ТВН-1157/06, яким ВАТ “ТНК-ВР Холдінг надав Спільному українсько-німецькому товариству з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер” право на використання знаку “ТНК” на території України з правом надання подальших субліцензій; свідоцтво на знак для товарів і послуг; ст.ст.16, 20, 21 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”, ст.ст. 16, 426, 432, 495 Цивільного кодексу України.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” вважає позов необґрунтованим, про що виклав у відзиві (вх.№02-41/19875 від 17.06.08р.).

Відповідач зазначив, що він використовує знак для товарів та послуг “ТНК” на законних підставах, що підтверджує наступними доказами: протоколом про наміри від 19.07.2001 р., договором про надання права на субрекламу від 19.07.01р. №160701-23 СР, що укладений між ТОВ “Старт ЛТД” та ТОВ “Аль-Ямі Інтерненейшнл” (яке діє від імені підприємства з іноземними інвестиціями “ТНК-Україна”); договором про розміщення рекламних носіїв №15-РН від 02.08.01р.; договором купівлі-продажу рекламного комплексу №156 ТД-03/1-У від 01.06.03; протоколами якості нафтопродуктів; протоколами випробувань. Товариство з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” просить суд відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розгляд справи відкладався.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, господарським судом, -

В с т а н о в л е н о.

Власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 19697 від 15.05.01 р., яким зареєстровано торговий знак “ТНК”, є Відкрите акціонерне товариство “ТНК-ВР Холдінг”

18.11.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством “ТНК-ВР Холдінг” (Ліцензіаром) та Спільним українсько-німецьким товариством з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер” (Ліцензіатом) укладено ліцензійний договір № ТВН-1157/06, відповідно до умов якого Ліцензіар є власником об’єкта права інтелектуальної власності – знака для товарів і послуг “ТНК”, що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 19697 від 15.05.01 р. (далі по тексту “Товарний знак”). Ліцензіар згодний на умовах цього Договору надати Ліцензіату одиничну ліцензію на право використання Товарного знаку; і Ліцензіат зацікавлений у використанні Товарного знаку і бажає отримати на умовах цього договору одиничну ліцензію на право його використання.

Ліцензіар надає Ліцензіату право на користування Товарним знаком на наступних умовах:

-          одиничну ліцензію на право використання Товарного знаку з правом надання подальших сублицензій на Товарний знак відповідно до умов цього договору;

-          для товарів і послуг згідно з Міжнародною класифікацією товарів і послуг, а саме № 4, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 класи, без обмежень;

-          на термін до 29.09.2010 року;

-          на території України (п.1.1 Договору).

Ліцензіар зобов’язується надати Ліцензіату право користуватися Товарним знаком (п.2.2.1. Договору).

Відповідно до умов договору Ліцензіат має право надавати сублицензії на Товарний знак (далі “Субліцензії”) третім особам (далі окремо, що іменуються – “Субліцензіат” і спільно – “Субліцензіати”) (п.3.1.2. Договору).

Ліцензіат несе солідарну відповідальність з Субліцензіатами за шкоду, заподіяну Ліцензіару діями Субліцензіатів (п.3.1.3. Договору).

Згідно п.3.2.4. Договору, якщо Ліцензіату стане відомо, що Товарний знак протиправно використовується третьою особою, він зобов’язаний негайно інформувати про це Ліцензіара і вжити необхідні заходи, направлені на припинення порушень (п.3.2.4. Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 9.1 договору).

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 20 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” вимагати поновлення порушених прав власника свідоцтва може за його згодою особа, яка придбала ліцензію.

Згідно приписів п. 4 ст. 16 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”, використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення).

Листом від 13.03.2007 р. № 018-018/1451и–ТХ ВАТ “ТНК-ВР Холдінг” надало згоду Спільному українсько-німецькому товариству з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер” на пред’явлення вимог до будь-яких юридичних осіб та громадян на території України про поновлення порушених прав власника торгівельних марок (знаків для товарів та послуг), що належать ВАТ “ТНК-ВР Холдінг”, в судових органах України, в Антимонопольному комітеті України (його територіальних відділеннях), в правоохоронних органах.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу (ст. 432 Цивільного кодексу України).

Право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначено у книзі четвертій Цивільного кодексу України (глави 35, 44) та в Законі України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”.

До об'єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема, комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення (ст. 420 Цивільного кодексу України).

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом ( ст. 426 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст. 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Суб'єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та (або) юридичним особам ( ст. 493 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 495 Цивільного кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1) право на використання торговельної марки;

2) виключне право дозволяти використання торговельної марки;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”, власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України ( ст. 20 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”).

Наполягаючи на правомірності розміщення позначення “ТНК” на автозаправній станції відповідач послався на Протокол про наміри від 19.07.01р., укладений між ТОВ „Аль-Ямі Інтернейшнл” (Товариство) та ТОВ фірма „Старт-ЛТД” (Підприємство) з метою тісного співробітництва при створенні торгової мережі з автозаправних станцій (АЗС) на території Донецької області по реалізації нафтопродуктів, згідно якого були взяті наступні зобов`язання.

Підприємство зобов’язалось: виступати членом торгової мережі АЗС в Донецькій області по реалізації нафтопродуктів; підписати з Товариством Договір про надання права на субрекламу фірмового найменування та кольорового комерційного позначення „ТНК”; по узгодженню в строки, обумовлені з Товариством, підписати календарний план на переобладнання власних АЗС у відповідності з договором про надання права на субрекламу (п. 1.1 Протоколу про наміри)

Товариство зобов’язалось: після підписання дійсного Протоколу повноважними представниками Сторін, укласти з Підприємством Договір комісії по продажу нафтопродуктів; на регулярній основі надавати Підприємству нафтопродукти на умовах, обумовлених в договорі комісії та додаткових угодах до нього; надавати Підприємству право субреклами комерційного позначення „ТНК”, його кольорів та прапорів при реалізації продукції, шляхом укладення окремого договору (п. 1.2 Протоколу).

Згідно п. 2 Протоколу про наміри, Протокол підписаний у двох екземплярах, по одному для кожної з сторін, вступає в силу з моменту його підписання та діє до укладення сторонами окремого договору.

На підставі зазначеного Протоколу про наміри, ТОВ „Аль-Ямі Інтернейшнл” та ТОВ фірма „Старт-ЛТД” уклали наступні договори: договір про надання права на субрекламу №160701-23СР від 19.07.01р., договір про розміщення рекламних носіїв №15-РН від 02.08.01р.

Так, 19.07.01р. між ТОВ “Аль-Ямі Інтернешнл” (далі по тексту –Підприємство) та ТОВ фірма “Старт ЛТД” (далі по тексту –Виконавець) укладений договір про надання права на субрекламу №160701-23СР, згідно п. 1.1. якого Підприємство одночасно з наданням Виконавцеві продукції (нафтопродуктів), що регулюється окремими угодами Сторін, надає Виконавцеві право рекламувати фірмове найменування і кольорове комерційне позначення ТНК (далі -РЕКЛАМА) при реалізації продукції, придбаної (у тому числі отриманої на комісію) Виконавцем, а Виконавець зобов'язується використовувати вказане право при реалізації зазначеної вище продукції, на умовах, викладених у даному Договорі. За даним Договором Виконавець організовує РЕКЛАМУ, відповідно до абзацу першого цього пункту, шляхом оформлення РЕКЛАМИ на зовнішньому і внутрішньому оформленні автозаправних станцій, нафтобаз, транспорті, прапорах, одязі обслуговуючого персоналу. Виконавець бере на себе зобов'язання по виготовленню, оренді місця розташування, одержанню необхідних дозволів і установці зовнішньої РЕКЛАМИ (у тому числі - світлової) при оформленні АЗС, транспортних засобів, що використовуються Виконавцем при реалізації продукції.

Все отримане Виконавцем від Підприємства для організації РЕКЛАМИ, повертається Підприємству при припиненні даного Договору (п. 5.1 договору).

Згідно п.п. 4.1, 4.2 договору, даний Договір набирає сили з моменту підписання його Сторонами і діє по 31 грудня 2001 р. У випадку, якщо протягом останніх 10 днів до закінчення терміну даного Договору жодна з сторін не заявить про припинення Договору, даний Договір автоматично вважається продовженим за згодою Сторін на тих же умовах ще на один рік.

Договір припиняє свою дію у випадку припинення дії угоди про реалізацію продукції між Підприємством і Виконавцем (п. 9.2 договору).

02.08.01р. між ТОВ “Аль-Ямі Інтернешнл” за дорученням та від імені Підприємства з іноземними інвестиціями “ТНК-Україна” (далі по тексту –Сторона-1) та ТОВ фірма “Старт ЛТД” (далі по тексту –Сторона-2) укладений договір про розміщення рекламних носіїв, згідно п. 1.1. якого Сторона 2 дає згоду Стороні-1 на розміщення на автозаправних станціях, зазначених у Додатку №1 (далі - АЗС) рекламних носіїв, а Сторона-1 за допомогою залучених рекламних організацій розміщує на АЗС рекламні носії.

Рекламні носії, розміщені на АЗС, належать Стороні-1 і знаходяться на відповідальному зберіганні у Сторони-2 на термін дії даного Договору (п. 1.2 договору).

Згідно п. 2.1 договору, сторона –1 зобов`язана розмістити на АЗС погоджені Сторонами в Додатку №2 рекламні носії; оплатити Стороні-2 вартість збереження рекламних носіїв.

Даний Договір набирає сили з моменту його підписання Сторонами і діє до "31" грудня 2001 р. (п. 6.1 договору).

У випадку, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення даного Договору за 30 календарних днів до дати, зазначеної в п.6.1. даного Договору, Договір вважається пролонгованим на один рік (п. 6.2 договору).

Усі додатки і додаткові угоди до даного Договору є його невід'ємною частиною (п. 7.3 договору).

Згідно додатку №1 до договору про розміщення рекламних носіїв, сторонами за договором узгоджений перелік автозаправних станцій, на яких будуть розміщатися рекламні носії: АЗС №1 за адресою: м. Донецьк, вул. Молодих шахтарів, 1в.

З листа № 1833/06.02 від 21.03.2003 р. вбачається, що право ПІІ “ТНК-Україна”, правонаступником якого є ПІІ ”ТД ТНК-Україна”, на використання знаку базується на субліцензійному договорі про надання дозволу на право використання знаку для товарів та послуг № 394-02/6.

На підтвердження укладення договорів та реалізації нафтопродуктів, відповідачем до матеріалів справи надані договори постачання нафтопродуктів, укладені з ТОВ „ТНК-Донецьк” (Постачальником), протоколи іспитів нафтопродуктів мобільною лабораторією ТОВ “ТНК-ВР-Коммерс”, листування з ТОВ “ТНК-ВР-Коммерс” про надсилання відповідчу паспортів якості нафтопродуктів.

Матеріали справи свідчать, що Ліцензійний договір № ТВН-1157/06 укладений між позивачем та ВАТ “ТНК-ВР-Холдінг” 18.11.2006 р.

Розміщення відповідачем знаку „ТНК” на автозаправній станції по вул. Молодих Шахтарів, 1в, в м. Донецьку здійснене на виконання договору про надання права на субрекламу №160701-23СР від 19.07.01р. та договору про розміщення рекламних носіїв №15-РН від 02.08.01р.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ( ст. 14 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Доказів припинення дії або розірвання зазначених договорів реклами, сторонами до матеріалів справи не представлено.

Рішення суду про визнання договорів на рекламу знаку “ТНК” недійсними – в матеріалах справи також відсутні.

Відповідно до приписів ст. 12 Цивільного кодексу України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Позивач не надав судового рішення про відсутність у ТОВ “Аль-Ямі Інтернешнл” (що діяло за дорученням та від імені Підприємства з іноземними інвестиціями “ТНК-Україна”) права та про недобросовісність поведінки при укладанні з ТОВ фірмою “Старт ЛТД” договору про розміщення рекламних носіїв зі знаком “ТНК”, та договору про надання права на субрекламу.

Позивачем не надано також і рішення органу державної влади, визначеного в статті 26 Закону України “Про рекламу”, про визнання реклами недобросовісною.

Отже, факт порушення відповідачем прав позивача, прав власника свідоцтва та факт неправомірності розміщення Товариством з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” на АЗС по вул. Молодих Шахтарів, 1в, в м. Донецьку знаку „ТНК”, є недоведеним позивачем.

Доводи позивача, що використання відповідачем знаку „ТНК” на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Молодих Шахтарів, 1в, є поширенням неправдивих відомостей щодо суб’єкта підприємницької діяльності, який їх реалізує та вводить в оману споживачів нафтопродуктів є непідтвердженими та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 42, 43, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Спільному українсько-німецькому товариству з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер”, м.Київ у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД”, м.Донецьк про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” використовувати знак для товарів і послуг “ТНК”; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Старт ЛТД” демонтувати вивіски, логотипи та обладнання з позначенням товарного знаку “ТНК” на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Молодих Шахтарів, 1в.

За погодженням сторін в судовому засіданні 07.07.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08.07.2008 р.

Суддя Дучал Н.М.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.