ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.07.08

Справа №5743-15/0.

Суддя
Резниченко О.Ю. розглянувши матеріали

за
позовом Спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі
товариства з обмеженою відповідальністю, м. Суми

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Суми

про
стягнення 11 432  грн. 52 коп. та
розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивачем
не подано належних доказів сплати державного мита у встановленому
законодавством розмірі, а саме:

Законом
України №2505-ІУ від 25.03.2005р. “Про внесення змін до Закону України “Про
Державний бюджет  України на 2005 рік” та
деяких інших законодавчих актів України”, внесено зміни до  Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” та встановлено розмір державного мита із заяв, що подаються до
господарських судів.

Так, у відповідності до  п.п. “а” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про державне мито” зі змінами та доповненнями, із заяв майнового
характеру, державне мито сплачується в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але
не менше 6 (шести) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн. 00
коп.)  і не більше 1 500 (тисячі пятисот)
неоподаткованих  мінімумів доходів
громадян (25 500 грн. 00 коп.), а згідно п.п. «в» п. 2 ст.3 вказаного Декрету
Кабінету Міністрів України вбачається, що із позовних заяв у спорах, що
виникають під час укладання, зміни або розірвання господарських договорів
державне мито сплачується в розмірі 5
неоподаткованих  мінімумів доходів
громадян (85 грн. 00 коп.)

Позивач  платіжним дорученням № 1807 від 01.07.2008
року сплатив  114 грн. 33 коп. державного
мита, тобто тільки за вимогу майнового характеру, а доказів сплати за вимогу
про розірвання договору оренди позивач не подав, хоча повинен був сплатити ще
85 грн. 00 коп. державного мита.

Крім цього, до позовної заяви додані в
якості письмових доказів документи, які не відповідають вимогам ст. 36
Господарського процесуального кодексу України, так як письмові докази додаються
в оригіналі або належним чином засвідчені копії.

Тобто, до позовної заяви не додано
доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, так як додані до
позовної заяви ксерокопії документів не можуть вважатися належними доказами та
не приймаються судом до уваги, оскільки не відповідають вимогам ч. 2 ст. 36 ГПК
України.

Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітка про
засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви,
особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском
печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

За
таких обставин, позовна заява і додані до неї документи  підлягають поверненню позивачеві без
розгляду.

Позивачу
доводиться, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного
порушення.

Керуючись
ст. 36, п. 3, п. 4 ст. 63 Господарського
процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні
матеріали повернути позивачу.

Додаток:
позовна заява на 3-х арк., з додатками на 9-ти аркушах в т.ч. платіжне доручення
№ 1807 від 01.07.2008 р. про сплату
державного мита в сумі 114 грн. 33 коп. на 1 арк., платіжне доручення
№1808 від 01.07.2008р. про сплату
судових витрат  на
інформаційно-технічне  забезпечення
судового  процесу в сумі 118 грн. на 1
арк., поштова квитанція №0777 від 01.07.2008р. на 1 арк.; опис-вкладення на 1
арк.

СУДДЯ
РЕЗНИЧЕНКО О.Ю.

Суддя Резниченко Олена Юріївна