ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 р.

№
20/43-21/125

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової
І.Ю.-головуючого

Заріцької
А.О.,

Хандуріна
М.І.

розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_2

на
ухвалу

Запорізького
апеляційного господарського суду від 29.02.2008

у
справі  господарського суду

№  20/43-21/125 Запорізької області

за
заявою

Якимівського
центру зайнятості населення

до

Виробничого
кооперативу "Великотернівський"

про

Визнання
банкрутом

за участю представників
сторін:

від
заявника касаційної скарги -ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
Запорізького апеляційного господарського суду від 29.02.2008 у справі №
20/43-21/125 ( колегія суддів : Антонік С.Г. Мірошниченко М.В. Юхименко
О.В.)  апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2007 року повернуто
заявникові без розгляду, на підставі п.п. 2,4 ст. 97 ГПК України.

Не
погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу  Запорізького апеляційного господарського суду
від 29.02.2008 у справі № 20/43-21/125, а справу передати до Запорізького
апеляційного господарського суду на розгляд.

Касаційна
скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушені ст. 129 Конституції
України,  норми ГПК України, та обмежено
скаржнику доступ до правосуддя.

Ухвалою
Вищого господарського суду України касаційну скаргу ОСОБА_2  прийнято до провадження та призначено її
розгляд, а скаржника було зобов'язано надати оригінал апеляційної скарги   з додатками на 6 аркушах, у тому числі
конверт від 20.02.2008.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла
висновку, що касаційна скарга  не
підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

З
матеріалів справи вбачається , що ухвалою господарського суду Запорізької
області 21.11.2007 року у справі №20/43-21/125 скаргу ОСОБА_2 - кредитора у
справі-залишено без задоволення, провадження по справі зупинено.

Не
погодившись з прийнятою ухвалою, 20.02.2008 ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду.

Залишаючи
апеляційну скаргу без розгляду , апеляційний господарський суд виходив із  того, що до апеляційної скарги не додано
доказів надсилання її копії іншим сторонам у справі, а саме: боржнику у справі
-ВК “Великотернівський”,  ліквідатору
-ОСОБА_3 та кредиторам у справі. Апеляційну скаргу подано після закінчення
строку, встановленого для її подання, але без відповідного клопотання про
відновлення цього строку.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувану в апеляційному порядку ухвалу
місцевого господарського суду  винесено
21.11.2007, а отже, враховуючи десятиденний строк подання апеляційної скарги,
останнім днем для її подання слід вважати 03.12.2007року. Однак заявником
апеляційної скарги подано апеляційну скаргу 20.02.2008року, про що свідчить
вхідний штамп на конверті у якому подана апеляційна скарга. Крім того, з тексту
апеляційної скарги вбачаться, що вона виготовлена 05.12.2007р., що також вказує
на її направлення після строку, встановленого законодавством. Таким чином,
заявником апеляційної скарги у справі пропущено строк подання апеляційної
скарги, встановлений для оскарження ухвали.

Відповідно
до частини першої статті 5 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

За
змістом  пункту 8 частини 3 статті 129
Конституції України держава забезпечує особам право на апеляційне оскарження
рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

З оригіналу
апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Запорізької області
від 21.11.2007, який поданий на вимогу суду касаційної інстанції,  вбачається, що скарга подана 20.02.2008, про
що свідчить відбиток штемпелю на конверті направленому до апеляційного
господарського суду, без клопотання про відновлення пропущеного строку на
подання апеляційної скарги. Також,   до
скарги не було додано доказів надсилання її копії іншим сторонам у справі,
посилання на вказані документи в тексті апеляційної скарги,  а також у додатку до скарги -  відсутні.

Відповідно
до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається,  а апеляційне подання вноситься, протягом  десяти
днів   з   дня
прийняття   рішення   місцевим господарським  судом,
а  у  разі
якщо  у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину  рішення  -  з  дня підписання  рішення,
оформленого  відповідно  до
статті 84 цього Кодексу.

Статтями  94, 95
ГПК України встановлено, що  до
скарги   додаються   докази
сплати   державного  мита  і
надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Особа, яка подає апеляційну
скаргу,  надсилає іншій стороні у справі
копію цієї скарги  і  доданих
до  неї  документів,
які  у сторони відсутні.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що, виходячи зі змісту
вказаних процесуальних норм, докази надіслання копії скарги іншій стороні
додаються до апеляційної скарги, надіслання додатків до скарги  окремим листом Господарським процесуальним
кодексом України не передбачено.

Згідно
ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга (подання)
не  приймається  до
розгляду  і повертається
апеляційним господарським судом, якщо: … до
скарги (подання) не додано доказів надсилання її копії іншій стороні
(сторонам);  скаргу   (подання)
подано   після
закінчення   строку, встановленого
для її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

Стаття
22 ГПК визначає , що сторони зобов'язані добросовісно користуватися  належними
їм процесуальними  правами,  виявляти
взаємну  повагу  до
прав    і охоронюваних законом
інтересів другої сторони, вживати заходів
до всебічного, повного  та  об'єктивного
дослідження  всіх  обставин справи.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що
ухвала Запорізького апеляційного господарського суду від 29.02.2008 у справі №
20/43-21/125  винесена обгрунтовано та
підстав  для її скасування не вбачається.

Керуючись
статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу
Запорізького апеляційного господарського суду від 29.02.2008 у справі №
20/43-21/125  залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

М.І. Хандурін