ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 25/240

10.07.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок

«Мегаполіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Золотоворітський»

про стягнення 11 041,98грн.

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Денисенко А.В

Представники:

від позивача: Каленюк Д.А.(довіреність №63від 22.01.2008р)

від відповідача: Фаримець Я.О. (довіреність від 19.07.2008р)

В судовому засіданні 10 липня 2008 року за згоди представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»(надалі –позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Золотоворітський»(надалі - відповідач) заборгованості по оплаті вартості поставленого товару на загальну суму 11 041,98 грн., в тому числі основний борг у сумі 10 240,28 грн., пеню у сумі 681,48 грн., 3% річних у сумі 120,22 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог щодо суми заборгованості заперечує, посилаючись на те, що ним в січні-лютому 2008р. було здійснено часткове повернення продукції та оплата вартості поставленого товару, в результаті чого основна заборгованість зменшена і становить 6 221,08 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір постачання № 1106-05 (надалі –Договір), згідно якого позивач зобов’язався поставити і передати у власність відповідача товар (горілка, надалі-товар), а відповідач зобов’язався прийняти товар та своєчасно здійснювати оплату на умовах Договору (пп. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно з п.3.3 Договору здача-прийом товару здійснюється уповноваженими представниками позивача та відповідача на підставі підписаних ними товарних накладних та довіреності відповідача.

Згідно з п.3.5 Договору право власності на поставлений товар переходить від позивача до відповідача після повної оплати вартості товару.

Згідно з п. 4.1 Договору загальна сума Договору складається із сум вартості товару вказаних в накладних .

Позивач у відповідності до умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 10 240,28грн, про що свідчать накладні №180856 від 28.07.2007р., №184486 від 10.08.2007р., №188172 від 24.08.2007р., №193786 від 14.09.2007р. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи). Товар був прийнятий відповідачем, що підтверджено його підписами та печатками в накладних.

Як свідчать матеріали справи, 23.01.2008 за видатковою накладною (повернення) № ВП-0000026 відповідач повернув позивачу отриманий раніше товар на суму 825,66 грн., а 01.02.2008 за видатковою накладною (повернення) № ВП-0000032 на суму 667,08 грн.

Згідно з п.5.2 остаточний термін оплати товару складає 14 календарних днів з моменту одержання товару відповідачем, тобто відповідач повинен був оплатити поставлений товар по накладним не пізніше 12.08.2007, 24.08.2007, 07.09.2007 та 28.09.2007. однак станом на 01.01.2008р. відповідач не розрахувався за поставлений товар і сума боргу становила 10 240,28грн.

Відповідач 02 квітня 2008 року частково розрахувався із заборгованістю перед позивачем на суму 1027,00 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 2290 від 02.04.2008, та 01 липня 2008 року на суму 1500,00 грн. згідно з платіжним дорученням № 2762 від 01.07.2008. Таким чином, з урахуванням повернення товару та часткової оплати, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий по Договору товар складає 6221,08 грн.

Сума заборгованості також підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 09 липня 2008року, який підписаний обома сторонами (копія в матеріалах справи).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач свої зобов’язання за договором щодо оплати вартості отриманого товару своєчасно не виконав, сума заборгованості відповідача перед позивачем на час винесення рішення становить 6 221,08 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.8.1 Договору відповідач у випадку порушення строків розрахунків сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожний день прострочення розрахунків.

Однак згідно із ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за період з встановленої дати оплати товару за накладними (а саме з 12.08.2007, 24.08.2007, 07.09.2007, 28.09.2007) по 25.01.2008. Враховуючи те, що 23.01.2008 відповідачем було здійснено повернення товару на суму 825,66 грн. згідно із видатковою накладною № ВП-0000026 розрахунок пені по накладним про отримання товару №180856 від 28.07.2007р., №184486 від 10.08.2007р., №188172 від 24.08.2007р., №193786 від 14.09.2007р. на загальну суму 10240,28 грн. має здійснюватися по 23.01.2008 і складає 670,24 грн. (в тому числі по накладній №180586 від 28.07.2007р. –81,68 грн., №184486 від 10.08.2007р. –255,41 грн., №188172 від 24.08.2007р. –145,52 грн., №193786 від 14.09.2007р.- 187,63 грн.). Виходячи із суми заборгованості в розмірі 9414,34 грн. (10240,00 –825,66) пеня з 24.01.2008 по 25.01.2008 складає 10,32 грн. Таким чином, за порушення відповідачем зобов’язання за Договором щодо оплати вартості отриманого товару, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 680,56 грн.

Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи на факт часткового повернення товару 23.01.2008 на суму 825,66 грн. . згідно із видатковою накладною № ВП-0000026, за порушення відповідачем зобов’язання за Договором щодо оплати вартості отриманого товару, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних у сумі 118,89 грн. за період з 12.08.2007 по 25.01.2008 (117,34 грн. за період з 12.08.2007 по 23.01.2008 виходячи із суми заборгованості –10240,28 грн. і 1,55 грн. за період з 24.01.2008 по 25.01.2008 виходячи із заборгованості - 9414,34 грн.).

За таких обставин, позовні є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення суми основного боргу на суму 6221,08 грн., пені в сумі 680,56 грн., та 3% річних в сумі 118,89 грн.

Судові витрати позивача у сумі 220,00 грн. (102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Золотоворітський»(ідентифікаційний код 32111675, адреса: 03115, м. Київ, вул. Святошинська 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»(ідентифікаційний код 25484884, адреса: 69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 96, р/р 6099 в Запорізькому РУ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя, МФО 313399) 7020,53 (сім тисяч двадцять гривень 53 копійки) грн. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Золотоворітський»(ідентифікаційний код 32111675, адреса: 03115, м. Київ, вул. Святошинська 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»(ідентифікаційний код 25484884, адреса: 69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 96, р/р 6099 в Запорізькому РУ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя, МФО 313399) судові витрати у сумі 220,00 (двісті двадцять гривень) грн. Видати наказ.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя С.М. Морозов

Дата підписання повного тексту рішення 17.07.2008р