ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "09" липня 2008 р.
по справі  № 01/180-46.1

за
позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українські логістичні
системи», м.Київ

до
підприємця ОСОБА_1, м.Рожище

про
стягнення вартості втраченого вантажу в сумі 140 600 грн.

Суддя
Якушева І. О.

представники:

від
позивача: н/з

від
відповідача: н/з

Суть
спору: позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 140 600 грн.
вартості втраченого вантажу. На обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач порушив права ТзОВ "Українські логістичні
системи", умови договору та вимоги законодавства, оскільки прийнятий ним
до перевезення  відповідно до ТТН №
77/26.04.05 від 26.04.2005р. згідно з договором №01-26/04/05/СТР на перевезення
вантажів автомобільним транспортом від 26.04.2005р. вантаж на суму 140 600 грн.
було втрачено під час його перевезення. Посилається на п.5.2.1. договору
№01-26/04/05/СТР від 26.04.2005р., абзац 1 ч.3 ст.314 ГК України, ч.2 ст.924 ЦК
України, ст.136 Статуту автомобільного транспорту України, вказуючи, що
перевізник відшкодовує збитки, заподіяні при перевезенні вантажу у розмірі
дійсної вартості втраченого вантажу.

В
поясненні №558 від 17.06.2008р. позивач позовні вимоги підтримав, просить
розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, пояснень по справі не подав.

Проаналізувавши
матеріали справи, господарський суд на підставі ст.75 ГПК України  дійшов висновку про можливість розгляду
справи за відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами. При цьому
господарським судом взято до уваги таке. Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданим
Державним реєстратором виконкому Луцької міської ради, підприємець ОСОБА_1.
зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1. Як юридична, зазначена адреса вказана також
і в договорі №01-26/04/05/СТР на перевезення вантажів автомобільним транспортом
від 26.04.2005р., підписаному підприємцем ОСОБА_1. Господарський суд належним
чином повідомив відповідача про розгляд справи №01/180-46.1.: ухвали
господарського суду про прийняття справи до розгляду, про відкладення,
зупинення, поновлення розгляду справи надсилались відповідачу рекомендованими
листами саме за загаданою  адресою.
Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній документами.

Дослідивши
матеріали справи, господарський суд

в с т
а н о в и в:

26.04.2005
року між ТзОВ "Українські логі стичні системи" як експедитором і
суб'єктом під приємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1. як
перевізником було укладено договір № 01-26/04/05СТР на перевезення вантажів
автомобільним транспортом, за яким експедитор зобов'язувався надати перевізнику
заявку на перевезення вантажу не пізніше, ніж за 1 добу до завантаження, яка є
невід'ємною частиною договору, а також забезпечити завантаження (відвантаження)
автомобіля та оформлення супровідних документів (митне оформлення) протягом
одного робочого дня з моменту подачі автомобіля до завантаження
(відвантаження), а  перевізник
зобов'язувався надати експедитору для перевезення справний автомобіль,
транспорт у термін, зазначений у заявці експедитора, здійснити перевезення
вантажів експедитора (а.с.11-12).

Як
вбачається з ТТН № 77/26.04.05 від 26.04.2005р. вантаж був прийнятий
перевізником - підприємцем ОСОБА_1. до перевезення. Як зазначено позивачем в
позовній заяві та як вбачається з товарно-транспортної накладної відправник
вантажу - ТзОВ "Астел".

Вантаж
за маршрутом: м.Київ - м.Дніпропетровськ, м.Дніпродзержинськ, м.Запоріжжя
відповідачем не був доставлений до місця призначення в зв'язку з його крадіжкою
в м.Дніпродзержинську, що підтверджується талоном-повідомленням Заводського РВ
Дніпродзержинського ГУ УМВС України у Дніпропетровській області № 811 від
27.04.2005 року (а.с. 15), довідкою № 2836 від 04.05.2005 року (а.с. 16).

Позивач
- ТОВ "Українські логістичні системи" (експедитор за договором)
звернувся до відповідача суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1. - перевізника за договором про стягнення вартості втраченого вантажу в
розмірі 140 600,00 грн.

На
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив
права ТзОВ "Українські логістичні системи", умови договору та вимоги
законодавства, оскільки прийнятий ним до перевезення відповідно до ТТН №
77/26.04.05 від 26.04.2005р. згідно з договором №01-26/04/05/СТР від
26.04.2005р. вантаж на суму 140 600 грн., належний ТзОВ "Астел", було
втрачено під час його перевезення. Посилається на п.5.2.1. договору
№01-26/04/05/СТР від 26.04.2005р., абзац 1 ч.3 ст.314 ГК України, ч.2 ст.924 ЦК
України, ст.136 Статуту автомобільного транспорту України, вказуючи, що
перевізник відшкодовує збитки, заподіяні при перевезенні вантажу у розмірі
дійсної вартості втраченого вантажу.

В
позові про стягнення з відповідача на користь позивача 140 600 грн. вартості втраченого
вантажу слід відмовити з наступних підстав.

У
відповідності із ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі -
ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому
числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статуту суб'єкта
підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених
або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею
2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує провадження у справі за
позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

За
змістом цих норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду
наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах
здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або
оспорюються.

Отже,
вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася,
суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист
якого подано позов. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне
за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від
інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює
виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право
належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку від зобов'язаних осіб.

Норми
матеріального закону, на які послався позивач на обґрунтування позову,
передбачають обов'язок перевізника
відповідати за шкоду, яка утворилась у зв'язку з втратою вантажу (в
даному випадку).

Проте,
майнова шкода відшкодовується за наявності складу цивільного право порушення:
порушення цивільного права чи інтересу; завдання шкоди, причинного зв'язку між
порушеним правом та шкодою.

Згідно
з ТТН № 77/26.04.05 від 26.04.2005р. відправником  вантажу
є ТзОВ "Астел". Факт належності вантажу ТзОВ "Астел"
не оспорюється також і позивачем, про що свідчить зміст його позовної заяви.

У
відповідності із п.1 ст.929 Цивільного кодексу України за договором
транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату
і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання
визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно
до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З
огляду на викладене, позивач, який за договором № 01-26/04/05СТР від
26.04.2005р. є експедитором і який зобов'язувався організувати виконання
послуг, пов'язаних з перевезенням,  в
процесі судового розгляду не довів, яке його цивільне право чи інтерес порушено
відповідачем як перевізником внаслідок втрати вантажу; якої шкоди (реальних
матеріальних втрат) завдано ТзОВ "Українські логістичні системи"  відповідачем.

Разом
з цим в письмових поясненнях №54 від 5.02.2007р. на адресу господарського суду
позивач звернення з позовом до підприємця ОСОБА_1. обґрунтовує також тим,
що  ТзОВ "Астел" звернулось з
позовом до ТзОВ " Українські логістичні системи" про стягнення 140
600 грн.

Проте,
як вбачається з копії рішення господарського суду м.Києва від 12.04.2007р. по
справі №31/60 в позові ТзОВ "Астел" до ТзОВ  "Українські логістичні системи" про
стягнення 140 600 грн. шкоди, завданої внаслідок викрадення його вантажу,
відмовлено.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2007р. зазначене рішення
залишено без змін.

Постановою
Вищого господарського суду України від 14.02.2008р. постанову Київського
апеляційного господарського суду від 11.10.2007р. залишено без змін.

Керуючись
п.1 ст.929 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 2, 33, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р
і ш и в:

в
позові товариства з обмеженою відповідальністю «Українські логістичні системи»
до підприємця ОСОБА_1 про стягнення вартості втраченого вантажу в сумі            140 600 грн. відмовити.

Суддя
Якушева І. О.