ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2008 р. Справа № 38/340-07

вх. № 9683

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя Інте Т.В.

суддя Лаврова Л.С.

суддя Ковальчук Л.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

прокурора - Горгуль Н.В. позивача - (Харківська міська рада) - Воронова Ю.В.;

позивача - (Регіональне відділення ФДМУ в Харківській області) - не з"явився; відповідача - 1.- Чудовський Ю.О.;

2. - Козлов В.І.; 3-й особи - Гончаров С.І.

розглянувши справу за позовом Прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі,ФДМУ в особі регіонального відділення по Харківській області та Харківської міської ради

до АТ "Будівельний торговий дім" м. Харків 3-я особа Іванов Костянтин Едуардович, м. Харків

про визнання недійсним договору, визнання недійсним витягу про реєстраціюправа власності, повернення будівлі до державної власності

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради та в інтересах Держави в особі Фонду Державного майна України Регіонального відділення по Харківській області, в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24 вересня 2004 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством „Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе” та Акціонерним товариством „Будівельний торговий будинок”; визнати недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 жовтня 2004 року, виданий Акціонерному товариству „Будівельний торговий будинок”; повернути до державної власності нежитлову будівлю літ. „А-2” загальною площею 715,0 кв.м., розташовану в місті Харкові по вулиці Соколова, 25.

Ухвалою від 30.08.07 р. про порушення провадження у справі, було частково задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони АТ „Будівельний торговий будинок”, іншим особам вчиняти будь-які дії щодо оформлення та відчуження будь-яким способом, а також передачі у користування та інше нежитлової будівлі літ. „А-2”, загальною площе. 715,0 кв.м. по вул.. Соколова, 25 в м. Харкові.

12.09.07 р. від громадянина Іванова Костянтина Едуардовича надійшло клопотання про залучення його до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, яке було розглянуто в судовому засіданні лише 08.05.08 р., в зв*язку з переглядом ухвали про забезпечення позову від 30.08.07 р. апеляційною та касаційними інстанціями.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.07 р. провадження у справі було зупинено в зв*язку з апеляційним оскарженням ухвали господарського суду Харківської області від 30.08.07 р. про порушення провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.07 р. , ухвалу від 30.08.07 р. в частині забезпечення позову було скасовано.

Ухвалою від 08.01.08 р. провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 24.01.08 р.

В зв*язку зі зверненням позивача до Вищого господарського суду України зі скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду України від 03.12.07 р., ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.08 р. провадження у справі було зупинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.03.08 р. касаційна скарга позивача залишена без задоволення, а постанова Харківського апеляційного суду від 03.12.07 р. залишена без змін.

Ухвалою від 17.04.08 р. провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 08.05.08 р.

24.04.08 р. позивач звернувся до Верховного суду України з касаційною скаргою на постанову Вищого господарського суду України. Ухвалою від 05.06.08 р. Верховний Суд України відмовив позивачу у порушенні касаційного провадження.

Ухвалою заступника голови господарського суду України Черленяк М.І. від 01.08.08 р. строк вирішення справи, відповідно до ст. 69 ГПК України було продовжено до 01.09.08 р.

Після повернення матеріалів справи від Верховного суду України, ухвалою від 04.08.08 р. провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 12.08.08 р.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 12.08.08 р. до 14.08.08 р., та з14.08.08 р. до 20.08.08 р.

Від позивача 14.08.08 р. надійшло клопотання про призначення колегіального розгляду справи, яке заступником голови господарського суду Харківської області було задоволено та, в вз”язку з відпусткою судді Жельне С.Ч., призначено подальший розгляд справи у складі колегії : головуючий суддя Інте Т.В., суддів Ковальчук Л.В. та Шарко Л.В.

У зв*язку з хворобою судді Шарко Л.В., ухвалою заступника голови господарського суду України Черленяк М.І. було змінено склад колегії –суддя Шарко Л.В. була замінена суддею Лаврова Л.С.

16.09.08 р. від прокурора надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача, Міністерство промислової політики України. Заявлене клопотання прокурор обґрунтовує листом Мінпромполітики № 10/2-5-1017 від 11.06.02 р., в якому зазначено про передачу засновником до статутного фонду ВАТ „Харківський тракторний завод ім.. Орджонікідзе” майна на праві повного господарського відання, що підтверджується первинною обліковою документацією, а наявність цього майна - інвентаризаційними описами, протоколом засідання інвентаризаційної комісії № 1 від 09.11.94 р., актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу і конверсії України від 22.12.94 р. № 1655. Прокурор зазначає, що, відповідно до ст. 136 ГК України, суб*єкт підприємництва володіє, користується та розпоряджається майном, закріпленим за ним власником з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника, у випадках, передбачених законом. В судовому засіданні прокурор зазначав, що Мінпромполітики України, є власником майна, відчуження якого за спірним договором порушує його права. Оскільки, станом на момент укладання спірного договору ( 24.09.04 р.) вже діяв Закон України „Про дошкільну освіту”, згідно ч.ч.5, 6 ст. 16 якого забороняється відчуження майна, призначеного для здобуття дітьми дошкільної освіти, позивач робить висновок про відсутність у ВАТ „Харківський тракторний завод ім.. Орджонікідзе” права на укладання угоди про відчуження будівлі дитячого комбінату без отримання згоди власника майна, переданого до його статутного фонду, саме, Мінпромполітики України.

Враховуючи ненадання прокурором та позивачем документального підтвердження належності спірної будівлі державі в особі Мінпромполітики України, а також спростування матеріалами справи висновків прокурора та позивача щодо права власності на будівлю літ. „А-2” загальною площею 715 кв.м., розташовану за адресою вул.. Соколова, 25 в м. Харкові, яке, відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” зареєстроване 06.09.04 р. за ВАТ „Харківський тракторний завод ім.. Орджонікідзе” на підставі наказу Мінмашпрому України № 1656 від 22.12.94 р. та листа Мінмашпрому України № 10/2-5-1017 від 11.06.02 р. та відповідно витягу від 06.12.04 р. право власності на вищезазначену будівлю зареєстроване за Івановим Костянтином Едуардовичем на підставі договору купівлі-продажу № 1-1765 від 19.11.04 р., суд дійшов висновку про те, що розгляд даної справи не зачіпає інтереси Мінпромполітики України, яке не є власником спірного майна, що є підставою для відмови у клопотанні прокурора про залучення його до участі у справі.

17.09.08 р. прокурором було подано клопотання про зобов*язання судом другого відповідача надати інформацію щодо кількості акцій ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе”, які перебували у державній власності станом на час укладання спірного договору купівлі-продажу від 24.09.04 р.

Заявлене клопотання було судом задоволено та для його виконання продовжено перерву в судовому засіданні до 03.10.08 р. Другого відповідача –ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе” було зобов*язано підтвердити кількість акцій товариства, які належали державі на 24.09.06 р.

В продовженому судовому засіданні 03.10.08 р. представником другого відповідача було надано довідку від 03.10.08 р. № 85/1-149, за підписом Генерального директора ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе”, про те, що станом на 24.09.04 р. Фонду державного майна України належало 27,64 % акцій ВАТ „ХТЗ”.

Прокурором було заявлене усне клопотання про витребування у другого відповідача, для підтвердження даних, зазначених у довідці, реєстр акціонерів на 24.09.06 р. У задоволенні даного клопотання судом було відмовлено, в зв*язку з його недоцільністю.

Протягом судового засідання, прокурор та позивач - Харківська міська рада позовні вимоги підтримували та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Позивач – Регіональне відділення фонду державного майна України по Харківській області проти участі у справі заперечував, посилаючись на те, що його інтереси у даній справі не порушуються.

Відповідач – ВАТ „Харківський тракторний завод ім.. Орджонікідзе” просить в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.09.04 р. відмовити у зв’язку з їх недоведеністю та необгрунтованістю прокурором і позивачами. Наполягає на належності права власності на спірну будівлю ВАТ „ХТЗ”, як на вклад до статутного капіталу товариства, переданого його учасником –Мінпромполітики України. ВАТ „ХТЗ” є правонаступником майна корпоратизованого державного підприємства „Харківський тракторний завод ім.. Орджонікідзе”, переданого до статутного фонду товариства згідно інвентаризаційних описів 1994 р. ( а.с.16), в тому числі не житлової будівлі, розташованої в м. Харкові по вул.. Соколова, 25. До матеріалів справи надав наказ Харківського двічі ордена Леніна, ордена Жовтневої революцій та ордена Трудового Червоного Прапору тракторного заводу імені С.Орджонікідзе № 114 від 09.09.91 р. (а.с.111) про закриття дитячого садку № 5 та, у виконання вимог ухвали суду від 01.09.08 р., надав документи в підтвердження його виконання. В задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання недійсним витягу з реєстру прав про реєстрацію права власності від 14 жовтня 2004 року просив провадження у справі припинити.

Відповідач –АТ „Будівельний торговий будинок” проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, зокрема, посилаючись на не підтвердження позивачем та прокурором факту належності спірної нежитлової будівлі дитячому комбінату № 5; відсутність правових підстав передачі даної будівлі до державної власності, так як, відповідно до наданих документів, вона є власністю ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе”. Вимоги про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого АТ „Будівельний торговий будинок” не можуть бути задоволеними, так, як, витяг про реєстрацію права власності не є актом державного чи іншого органу, у розумінні ст. 12 ГПК України.

Представник третьої особи просить суд провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним Витягу з реєстру прав власності від 14.10.2004 року припинити, в задоволенні позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24 вересня 2004 року та повернення нежитлової будівлі літ. “А-2”загальною площею 715.0 кв. м., розташована по вул. Соколова, 25 до державної власності відмовити в зв*язку з правомірним володінням громадянином Івановим Костянтином Едуардовичем придбаною будівлею, яка на час укладання спірного договору не належала державі на праві власності і не функціонувала як дошкільний заклад, на що помилково посилається позивач.

Дослідивши надані документи та докази, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Між першим та другим відповідачами 24 вересня 2004 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. „А-2”, загальною площею 715 кв.м., що знаходиться в місті Харкові, по вулиці Соколова, будинок № 25 ( далі –договір купівлі-продажу). Зазначена будівля була передана покупцю - Акціонерному товариству „Будівельний торговий будинок”, згідно акту приймання-передачі від 28 вересня 2004 року. В п.1 договору купівлі-продажу зазначено, що будівля належить Продавцю - ВАТ „Харківський тракторний завод ім.. Орджонікідзе” на підставі наказу Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 22.12.94 р. № 1656 (а.с.13 т.1), листа Мінмашпрому України від 11.06.02 р. № 10/2-5-1017 (а.с.15-18 т.1) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” від 17.11.03 р. номер 2006223, реєстраційний номер 3473171, номер запису 4954 (а.с.20).

Прокурор міста Харкова у позові, заявленому в інтересах територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міської ради, посилається на неправомірне вибуття з державної власності приміщення державного дошкільного навчального закладу, що суперечить ч. 6 ст. 16 Закону України „Про дошкільну освіту”, відповідно до якої, дошкільні навчальні заклади передаються центральними органами державної влади або власником з державної до комунальної власності на безоплатній основі.

В порушення ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, в підтвердження своїх вимог та заперечень, позивачем не надано доказів того, що на час укладання договору купівлі-продажу від 24.09.04 р. нежитлова будівля літ.”А-2”, загальною площею 715 кв.м., розташована в м. Харкові по вул.. Соколова, 25 знаходилась у державній власності і належала дитячому комбінату № 5 ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе”.

Як свідчать матеріали справи, ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе” було створено шляхом корпоратизації Державного підприємства „ХТЗ ім.. Орджонікідзе” на підставі наказу Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 22.12.94 р. № 1656, виданого, відповідно до Указу Президента України від 15.06.93 р. № 210/93 „Про корпоратизацію підприємств”. Органом управління товариства було Міністерство машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії, нині –Міністерство промислової політики України.

Згідно п. 15 „Положення про порядок корпоратизації підприємств”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.93 р. № 508, ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе” став правонаступником майна корпоратизованого державного підприємства „ХТЗ ім.. Орджонікідзе”, переданого до його статутного фонду, перелік якого зазначено у листі Міністерства промислової політики України від 11.06.02 р. № 10/2-5-1017 ( а.с.15-18 т.1).

Пунктом 15 постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.93 р. № 508 „Про затвердження Положення про порядок корпоратизації підприємств” передбачено, що з моменту державної реєстрації від акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов*язків корпоратизованого підприємства. Тобто, разом з іншими правами, до товариства переходить і право власності на передане майно.

Крім того, право власності товариства на таке майно закріплене ст. 12 Закону України „Про господарські товариства”.

Право повного господарського відання ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе” на спірну споруду підтверджується первинною обліковою документацією, а наявність цього майна –інвентаризаційними описами, протоколом засідання інвентаризаційної комісії №1 від 0911.94 р., актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженим наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 22.12.94 р. № 1655.

Прокурором та позивачами не надано суду жодних доказів належності будівлі літ. „А-2” загальною площею 715 кв.м., розташованої по вул.. Соколова, 25 в м. Харкові дошкільному навчальному закладу або доказів реєстрації дошкільного навчального закладу за такою адресою.

Другим відповідачем, в підтвердження заперечень, було надано суду наказ Харківського двічі ордена Леніна, ордена Жовтневої Революції та ордена Трудового Червоно Прапора тракторного заводу імені С.Орджонікідзе № 114 від 09.09.91 р. „Про закриття дитячого садку № 5”, згідно якого, в зв*язку з відсутністю контингенту дітей в дитячих дошкільних закладах заводу, було закрито дитячий садок № 5 на 75 міст, а дітей розподілено у ближні дитячі заклади. Будинок дитячого садку було наказано використати під службу відділу соціального розвитку та працевлаштувати працівників закладу, докази виконання чого надані відповідачем (а.с. 70-91 т2).

Для перевірки викладених фактів, судом в судовому засіданні було оголошено перерву з 16.09.08 р. до 02.10.08 р. та 17.09.08 р. вчинено запит до Управління освіти Орджонікідзевської районної ради м. Харкова з витребуванням відомостей про те, чи функціонує на території Орджонікідзевського району дитячий комбінат № 5 Головного заводу виробничого об*єднання ХТЗ ім.. Орджонікідзе, якщо ні –то з якого часу.

25 вересня 2008 р. від Управління освіти Орджонікідзевської районної ради отримано відповідь від 19.09.08 р. № 993, згідно якої дошкільний навчальний заклад № 5 по вул.. Соколова, 25 на території Орджонікідзевського району не функціонує, так як, був закритий у 1991 р. наказом по заводу від 09.09.91 р. № 114.

Викладене підтверджує, що на час укладання спірного договору купівлі-продажу, нежитлова будівля, розташована за адресою вул.. Соколова, 25 в м. Харкові, не функціонувала як дошкільний навчальний заклад, в зв*язку з чим посилання прокурора та першого позивача на порушення, при вчиненні даного правочину, Законів України „Про освіту” № № 1060-ХП від 23.05.09 р. та „Про дошкільну освіту” № 2628-Ш від 11.07.01 р. є неправомірними та безпідставними.

Крім того, посилання позивача на ч.6 ст. 16 Закону України „Про дошкільну освіту”, якою встановлено, що дошкільні навчальні заклади передаються центральними органами державної влади або власником з державної у комунальну власність на безоплатній основі, який узгоджується із ч.1 ст. 7 Закону України „Про передачу об*єктів права державної та комунальної власності”, відповідно до якої, з державної у комунальну власність безоплатно передаються, в тому числі, і навчальні заклади, не можуть бути прийняті судом, оскільки, згідно ст.4 Закону України „Про передачу об*єктів права державної та комунальної власності” передача об*єктів нерухомого майна з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст.3 цього Закону, ініціатива щодо передачі об*єктів права державної та комунальної власності може виходити, в тому числі, від органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 4 цього Закону, пропозиція щодо передачі об*єктів з державної у комунальну власність, яка здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, погоджується ініціаторами такої передачі з органом, уповноваженим управляти державним майном та подаються до Міністерства економіки України.

Позивачем не надано суду доказів дотримання вищезазначеної процедури, зокрема, ініціювання питання щодо передачі спірного майна з державної у комунальну власність, прийняття рішення з цього питання в порядку, встановленому Законом України „ Про місцеве самоврядування”.

Таким чином, прокурором і позивачами не надано доказів, що укладена угода має ознаки недійсного право чину, підстави якого наведені в ст. 215 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, жодна з яких не наведена прокурором та позивачами, як правове обґрунтування поданого позову.

З урахуванням вищенаведеного, суд визнає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.09.04 р., укладеного між ВАТ „ХТЗ ім.. Орджонікідзе” та АТ „Будівельний торговий будинок”.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 р. № 7/5, витяг про реєстрацію прав власності –це документ, що видається по результатам прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказаний витяг не є актом державного чи іншого органу, у розумінні ст. 12 ГПК України, в зв*язку з чим, вирішення питання відповідності його вимогам закону не є компетенцією господарського суду. Так, згідно з п.1 роз*яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.00 р. № 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов*язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто, офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов*язковий характер для суб*єктів цих відносин. Витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що видаються КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації”, не спрямовані на регулювання суспільних відносин, так як , за змістом лише посвідчують певні факти.

За таких умов, позовні вимоги про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5064598 від 14.10.04 р., реєстраційний номер 3473171 номер запису 4954 в книзі 1, виданого АТ „Будівельний торговий будинок” задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог про повернення спірної споруди державі, вони також не можуть бути задоволені судом на підставі вищевикладеного, тобто, в зв*язку з відсутністю законних правових підстав обов*язкової передачі її до державної власності.

На час розгляду справи, як встановлено судом, власником споруди літ. „А-2” загальною площею 715 кв.м., розташованої по вул. Соколова,25 в м. Харкові, є громадянин Іванов Костянтин Едуардович, який придбав її у АТ „Будівельний торговий будинок” за договором купівлі-продажу від 19.11.04 р. та згідно акту приймання-передачі від 22.11.04 р.

Враховуючи викладене та, керуючись ст.ст. 12, 24, 29, 33, 43, 69, 82-85 ГПК України, ст.ст. 203, 215, 317 ЦК України, суд

ВИРІШИЛА:

В позові відмовити.

Рішення підписано 06 жовтня 2008 року.

Головуючий суддя Інте Т.В.

суддя Лаврова Л.С.

суддя Ковальчук Л.В.