ПОСТАНОВА

"20"
лютого 2008 р.

Справа
№ 14/224-5149

16 год. 20 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у
складі   судді Руденка О.В.

при
секретарі судового засідання  Махнач Р.В.

Розглянув
справу

за
позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1АДРЕСА_1

до
Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції вул. Білецька,
1, м. Тернопіль

про
скасування рішення про застосування штрафних
санкцій №/81143 та № /81142 від 05.12.07 р.

За
участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1. - паспортНОМЕР_1від 31.01.96
р.;

відповідача: Переймибіда Р.Б. - довіреність №
38/7/10-015 від 08.01.2008 р.

Суть
справи:

Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1м. Тернопіль звернувся в
господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції м. Тернопіль скасування рішення про застосування
штрафних санкцій №/81143 та № /81142 від 05.12.07 р.

Судом,
в якості свідка для дачі показань викликалися фізична особа - ОСОБА_2.;
підприємець ОСОБА_3.; ГДПРІ ОСОБА_4.; ГДПРІ ОСОБА_5.

В
обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважними
представники, позивач посилається на невідповідність висновків, викладених у
актах перевірки фактичним обставинам справи, відсутність з його боку порушень
законодавства, яке визначає правові засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, з
огляду на що, на думку позивача, оспорюванні рішення суперечать вимогам
нормативно - правових актів України, а відтак підлягають скасуванню.

Відповідно
до заперечень на позов та згідно з поясненнями уповноваженого представника,
відповідачем позовні вимоги відхилені повністю, як безпідставні. Державна
податкова інспекція вказує на доведеність матеріалами перевірки порушень з боку
підприємця вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" та Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності", вважаючи при цьому, що оскаржувані правові
акти індивідуальної дії прийняті внаслідок з'ясування всіх обставин справи,
ґрунтуються на чинному законодавстві України, з огляду на що у задоволенні
вимог просить позивачу відмовити.

Учасникам
судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно  ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У
відповідності до ст.41 КАС України проводилась технічна фіксація судового
процесу.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне:

За
результатами проведеної перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, посадовими особами контролюючого органу 21.11.2007р. складено акт
за № 028092.

За
наслідками дослідження документів позивача, податковим органом зроблені, поряд
з іншими, висновки про порушення підприємцем вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 01.06.2000р. №1776-ІІІ (далі - Закон); та
положень Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" від 23.03.1996р. №98/96-ВР.

Зважаючи
на наведені обставини, 05.12.2007 року контролюючим органом відповідно до
пункту 11 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні", згідно статті 17,22 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" та згідно абзацу 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності", позивачу згідно з
рішенням №81143 застосовано штрафні (фінансових) санкції в розмірі
3710 грн.; згідно з рішенням №81142 застосовано штрафні (фінансових)
санкції в розмірі 70 грн.

Наведені
правові акти індивідуальної дії оспорені платником податків у судовому
порядку.

Оцінивши
зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтями
10-11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи
ДПІ наділені повноваженнями по контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів
про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових
патентів.

Реалізація
вказаних вище функцій та прав органами державної податкової служби здійснюється
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України (стаття 15 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг").

Як
вбачається із долученого витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно №12080986 від 06.10.2006р., власником приміщення за адресоюАДРЕСА_2є
ОСОБА_1

21
листопада 2007 року в 12 год. 41 хв. посадовими особами контролюючого органу
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. на підставі посвідчень від 19.11.2007р. №3247 в
присутності ОСОБА_2було розпочато перевірку господарської одиниці, - магазину,
що розташований за адресою АДРЕСА_2та належить суб'єкту підприємницької
діяльності - позивачу у справі.

Перевірку
закінчено о 13 год. 50 хв., про що складено акт перевірки у якому зафіксовані
порушення позивачем вимог п.1, п.2, п.13 статті 3 Закону та п.1, п.2 ст.7
Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", а саме:

-
нероздрукування на РРО, та невидача роздрукованого документа на суму 4,75 грн.;

-
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
готівкових коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО (звіт Х) в сумі 742
грн.;

-
відсутність торгового патенту на відкритому та доступному для огляду місці.

У
відповідності до п.1 ст. 17 Закону, непроведення розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій як і нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції є
підставою для застосування до суб'єкта господарювання штрафу у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів.

Згідно
статті 22 Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Враховуючи
вищенаведені порушення у відповідності до даних норм Закону до позивача
контролюючим органом згідно рішення від 05.12.2007р. №81143
застосовано штрафні (фінансові) в розмірі 3710 грн.

Наявність
підстав, що обумовили прийняття вказаного акту правової дії засвідчується
письмовим поясненням ОСОБА_2. від 21.11.2007 року.

Поряд
із цим суд зважає і на відомості долучених до матеріалів справи заяви ОСОБА_1.
від 11.05.2007р. на ім'я начальника Тернопільської ОДПІ Манастирського М.О. з
проханням зареєструвати реєстратор розрахункових операцій типу MINI-600/04ME,
заводський №ПА64101594, який буде використовуватися в магазині за адресоюАДРЕСА_2;
довідки №191500073р від 04.05.2007р. про реєстрацію книги обліку розрахункових
операцій для використання з реєстратором розрахункових операцій та
реєстраційного посвідчення № від 11.05.2007р. про реєстрацію
реєстратора розрахункових операцій, який і описаний у акті перевірки (копії у
матеріалах справи).

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що у частині нежитлового
приміщення за адресою АДРЕСА_2, на підставі договору оренди, який укладений з
підприємцем ОСОБА_1., ним здійснюється підприємницька діяльність; товар що
реалізовувався посадовим особам державної податкової інспекції в процесі
проведеної перевірки належав приватному підприємцю ОСОБА_1. Також свідок
пояснює, що продавець ОСОБА_2. знаходиться у трудових відносинах з підприємцем
ОСОБА_3. згідно укладеного між ними трудового договору, а здійснення реалізації
товару який належить підприємцю ОСОБА_1. інколи проводилося продавцями, які
перебувають у трудових відносинах із ОСОБА_3.

Із
показань свідків перевіряючих ОСОБА_4. та ОСОБА_5., слідує те, що перевірка
проводилась у магазині власником якого є ОСОБА_1. і відповідно виявлені
порушення були зафіксовані саме за підприємцем ОСОБА_1. Також пояснюють, що
кошти в сумі 742 грн., які невідповідали сумі готівкових коштів на місці
проведення розрахунків готівкових коштів, які зазначені в поточному звіті РРО
(звіт Х) були виявлені саме в касі позивача і власноручно перераховані
продавцем ОСОБА_2.

Як
слідує із письмового пояснення ОСОБА_2. від 21.11.2007р. вона перебуває у
трудових відносинах із позивачем.

Крім
того, як слідує із показань наданих свідком ОСОБА_2. нероздрукування чеку під
час контрольної закупки на суму 4,75 грн. пояснила тим, що забула роздрукувати;
розбіжність готівки в касі в сумі 742 грн. пояснила тим, що кожного дня
відкладала дрібні кошти; відсутність на видному місці для огляду торгового
патенту та інших реєстраційних документів на місці проведення розрахункових
операцій пояснила тим, що дані документи знаходяться у приватного підприємця
ОСОБА_1. Також, пояснила, що у відсутність приватного підприємця ОСОБА_1.
інколи реалізація товарів, які належать підприємцю ОСОБА_1. здійснювались нею і
іншими продавцями, які перебувають у трудових відносинах із підприємцем
ОСОБА_3.

Вищенаведене
підтверджує, що власник (підприємець ОСОБА_1. - позивач по справі), який має
право приймати на роботу, допустив гр. ОСОБА_2. до роботи без укладення
письмового договору, визначивши працівникові і робоче місце, і забезпечивши
його необхідними для роботи засобами, тим самим надав повноваження здійснювати
операції від імені підприємця.

Таким
чином, твердження позивача про те, що продавець ОСОБА_2. не перебуває у
трудових відносинах з ОСОБА_1. і немогла здійснювати розрахункові операції з
реалізації товару, що належить позивачеві спростовується вищенаведеними
аргументами.

Твердження
позивача про те, що у день проведення перевірки в приміщенні магазину в
будинкуАДРЕСА_2, приватний підприємець знаходився поза межами населеного
пункту, а відтак  ні позивач, ні будь-які
уповноважені позивачем особи торгівельної діяльності не провадили
спростовується наявним у матеріалах справи оригіналом касової стрічки
роздрукованої на реєстраторі розрахункових операцій який належить позивачу, з
якої вбачається, що 21.11.2007р. проводились розрахункові операції з реалізації
товарів на протязі усього робочого дня.

Щодо
порушення підприємцем п.1,2 ст. 7 Закону України "Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності" (торговий патент не був розміщений на
відкритому та доступному для огляду місці), то у відповідності з абз.3 ч.1 ст.
8 даного Закону за порушення порядку використання торгового патенту,
передбаченого частиною першою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у розмірі
вартості торгового патенту за один календарний місяць, контролюючим органом до нього
згідно з рішенням №81142 від 05.12.2007р. застосовано штраф у розмірі
70 грн.

Позивачем
жодним доказом не спростовані відомості акту перевірки від 21 листопада 2007
року.

Згідно ч.1 ст.238 Господарського кодексу
України за порушення встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до
суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські
санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру,
спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію
його наслідків.

Отже,
щодо суб'єкта господарювання можуть бути застосовані
адміністративно-господарські санкції лише за вчинене відповідним суб'єктом
правопорушення, тобто здійснення протиправного та винного діяння.

З
наведених підстав, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи порушення з
боку підприємця вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" та вимог Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" доведені, та вважає при цьому, що оскаржувані
правові акти індивідуальної дії прийняті контролюючим органом внаслідок з'ясування
всіх обставин справи, та ґрунтуються на чинному законодавстві України.

З
наведеного в сукупності, зважаючи що частина 1 статті 71 КАС України покладає
на позивача обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги, суд
констатує відсутність належних та допустимих доказів, що можуть слугувати
причиною для скасування правових актів індивідуальної дії, а відтак не вбачає
правових підстав для задоволення позову.

У
відповідності до ст. 94, 95, 97, 98 КАС України судові витрати по справі  позивачу не відшкодовуються.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.6, 7, 86, 89, 94 - 98, 162, 163  Кодексу адміністративного судочинства
України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
позові відмовити.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20
днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя
О.В. Руденко