ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2008 р.

№
31/128-07

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова
Б.М., -головуючого (доповідач у справі),

Львова
Б.Ю.

Коваленка
В.М.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ТОВ "Удянське" в особі ліквідатора
ОСОБА_1

на
постанову

від
23.01.2008 р. Харківського апеляційного господарського суду

у
справі

№
31/128-07
господарського суду Харківської області

за
позовом

ТОВ
"Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_1, м. Харків

до

СПД
-ф.о.ОСОБА_2, м. Харків

про

стягнення
32 928,77 грн.

представники сторін в
судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
"Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_1 звернулося до суду з позовною
заявою до СПД -ф.о.ОСОБА_2 про стягнення 32 928,77 грн.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 27.11.2007 р. (суддя Пуль О.А.) у
задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 р. (судді: Карбань
І.С. -головуючий, Бабакова Л.М., Олійник В.Ф.) апеляційну скаргу ТОВ
"Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_1 залишено без задоволення, а
рішення господарського суду Харківської області від 27.11.2007 р. -без
змін.

Не
погоджуючись з винесеною постановою, ТОВ "Удянське" в особі
ліквідатора ОСОБА_1 звернулося до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 23.01.2008 р. та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити.

Касаційна
скарга мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, зокрема ст. 31 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі
-Закон про банкрутство), ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України (далі -ГПК України).

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями,
постановою господарського суду Харківської області від 15.09.2004 р. у справі
№Б-31/20-04 про банкрутство ТОВ "Удянське" визнано його банкрутом та
відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута
призначено ОСОБА_2.

У
зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.02.2007 р. у справі №Б-31/20-04 ліквідатора банкрута
ОСОБА_2 було звільнено від обов'язків ліквідатора та ліквідатором банкрута
призначено ОСОБА_1

Новий
ліквідатор банкрута ОСОБА_1 звернувся від імені банкрута з вимогами про
стягнення відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України з попереднього
ліквідатора банкрута ОСОБА_2. грошових коштів у розмірі 32 928,77 грн., що
набуті ним без достатніх правових підстав під час здійснення ліквідаційної
процедури ТОВ "Удянське".

Вказані
кошти у розмірі 32 928,77 грн. складаються з 17 737,60 грн. додаткової
винагороди ліквідатора банкрута ОСОБА_2. та 15 191,17 грн., що були заявлені
ним як витрати арбітражного керуючого, пов'язані зі здійсненням ліквідаційної
процедури.

Так,
з матеріалів справи вбачається та встановлено попередніми судовими інстанціями,
що ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2005 р. у справі
№Б-31/20-04 затверджено додаткову винагороду ліквідатору банкрута ОСОБА_2 у
розмірі 20% від вартості реалізованого майна та повернутих активів.

При
цьому, час отримання ліквідатором банкрута такої винагороди встановлено не
було.

Отже,
як вірно зазначено судом першої інстанції, на підставі вказаної ухвали
ліквідатор банкрута міг отримати додаткову винагороду після реалізації майна чи
повернення активів банкрута, в т.ч. частково.

У
подальшому додатковою ухвалою господарського суду Харківської області від
23.11.2006 р. у справі №Б-31/20-04 було скасовано додаткову винагороду
ліквідатору банкрута ОСОБА_2 у зв'язку з визнанням  ухвалою цього від 31.10.2006 р. неналежним
виконання ним обов'язків ліквідатора та, відповідно, як наслідок нерозумним
сплачувати йому додаткову винагороду.

Наступне
скасування ухвали суду припиняє її дію на майбутнє.

У
зв'язку з чим, з 20.07.2005 р. по 23.11.2006 р. ліквідатор банкрутаОСОБА_2 міг
нараховувати та отримувати додаткову винагороду на підставі відповідної ухвали
суду.

Відтак,
колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанції
про те, що позивачем не доведено безпідставне набуття ліквідатором банкрута
ОСОБА_2 додаткової винагороди у розмірі 17 737,60 грн.

Крім
того, відповідно до ч. 10 ст. 31 Закону про банкрутство
відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються
в порядку, встановленому цим Законом.

Як
встановлено судом першої інстанції, посилання позивача на те, що відповідач
набув грошові кошти у розмірі 15 191,17 грн., що становлять суми його витрат
під час здійснення ліквідаційної процедури, без достатньої правової підстави,
встановленої Законом, за рахунок банкрута не підтверджені відповідними
доказами.

Відповідно
до ухвали господарського суду Харківської області від 09.02.2007 р. у справі
№Б-31/20-04 ліквідатором банкрута ОСОБА_2 не надані докази в обґрунтування
таких витрат.

Звіт
ліквідатора банкрута ОСОБА_2., який включав ці витрати, не затверджувався
судом.

Вказане
свідчить лише про те, що ці витрати були чи могли бути  понесені самим ліквідатором.

Однак,
позивач не довів, що ліквідатором банкрута ОСОБА_2 списані ці кошти з рахунку
банкрута.

У
зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком обох попередніх судових
інстанцій про те, що вимоги позивача в зазначеній частині також не є
обґрунтованими.

Між
тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги не ґрунтуються
на вимогах щодо відшкодування шкоди (збитків), завданих кредиторам або боржнику
неналежним виконанням арбітражним керуючим ОСОБА_2 обов'язків ліквідатора у
справі про банкрутство ТОВ "Удянське".

На
підставі наведеного та зважаючи на те, що позов у даній справі заявлено на
підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції,
правомірно  відмовлено у задоволенні
позову.

Таким
чином, оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як законні та
обґрунтовані.

З
урахуванням зазначеного та керуючись ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст. 31
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ
"Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.          Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 23.01.2008 р. у справі № 31/128-07 залишити без
змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Б.Ю. Львов

В.М.
Коваленко