ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2008 Справа № 25/128-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г. (доповідач)

суддів: Логвиненка А.О., Стрелець Т.Г.

при секретарі: Ролдугіній Н.В., Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Перепелиця Л.Л., довіреність від 8.07.2008

від відповідача: Сахненко О.А., довіреність від 10.06.2008

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2008р. у справі № 25/128-08

за позовом Асоціації „Кривбасбуд”, м. Кривий Ріг

до товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд”, м. Кривий Ріг

про стягнення 359246,94грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2008 року по справі №25/128-08 (суддя Чередко А.Є.) позов Асоціації „Кривбасбуд” до товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” про стягнення 359246,94грн. задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на наступне:

- судом не з’ясовано причини, за яких позивачем не було пред’явлено в установлений ч.1 ст.38 Уніфікованого Закону про переказні та прості векселі термін простий вексель. Невиконання позивачем вимог зазначеної норми Закону про обов’язок пред’явлення векселя для платежу або в день, який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів, залишилось поза увагою суду;

- не встановивши дані обставини та не отримавши від позивача докази встановлені ч.1 ст.44 Уніфікованого Закону щодо підтвердження факту відмови в акцепті або у платежі повинна бути засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі), судом безпідставно визнано доведеним факт право вимоги позивача відсотків за векселем;

- прийнявши рішення про задоволення вимог позивача, судом порушено право учасників товариства на отримання частини прибутку товариства, так як за оскаржуваним рішенням суду частина такого прибутку повинна бути сплачена позивачу по справі за дані відсотки;

- судом безпідставно відмовив у задоволені заяв про залучення учасників товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач емітував на користь позивача 21.06.2004р. простий вексель №6863, номінальною вартістю 287397,55грн. зі строком платежу „за пред’явленням”. Передача векселя була оформлена актом приймання-передачі від 22.06.2004р., який підписаний сторонами (а.с.9-10).

Видача векселя здійснена для проведення розрахунків за виконані роботи, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Вексельний обіг в Україні здійснюється з дотриманням вимог Женевської конвенції 1930р., якою запроваджено Уніфікований закон “Про переказні векселі та прості векселі” (далі –Уніфікований закон) та Закону України “Про обіг векселів в Україні”.

Отже позивач є законним векселедержателем простого векселя № 6863 відповідно до зазначених законів.

Вексель відповідно до ст.21 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу” є цінним папером, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України “Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі” (далі Уніфікованого закону) визначено, що переказний вексель строком за пред’явленням підлягає оплаті при його пред’явленні. Він повинен бути пред’явлений для платежу протягом одного року від дати його складення.

За ст.38 Уніфікованого закону держатель переказного векселя зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи від пред’явлення повинен пред’явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів.

В червні 2005р. вексель №6863 не був пред’явлений до оплати, вимоги щодо його оплати позивач пред’явив тільки в червні 2007р., що підтверджується відповідним актом від 20.06.2007р. (а.с.11).

За ст.21 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу” вексель, строк платежу по якому не вказано, розглядається як такий, що підлягає оплаті по пред’явленні.

Після пред’явлення зазначеного векселя до оплати, відповідач платіж за векселем не здійснив, тому векселедержатель звернувся з позовом до суду.

Згідно з ст.43 Уніфікованого Закону, векселедержатель може обернути свій позов проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні терміну платежу, якщо платіж не був здійснений.

Відповідно до ч.1 ст.70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

На період звернення до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем в сумі 459847,68грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків (а.с.13).

За таких обставин суд вірно задовольнив вимоги позивача щодо стягнення 287397,55грн. за простим векселем №6863.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що держатель векселя не пред’явив його до оплати та не опротестував в установленому порядку відмову в акцепті, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки боржником не виконані вимоги ст.42 Уніфікованого закону щодо внесення оплата за векселем на депозит компетентного органу за рахунок на страх і ризик держателя.

Крім того, суд вірно дійшов до висновку, що з огляду на приписи ст.27 ГПК України, а також те, що учасники товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” не є суб’єктами спірних правовідносин, отже рішення у справі

безпосередньо не впливає на їх цивільні права та обов’язки, тому правомірно відхилив заяву відповідача та заяви учасників ТОВ „Криворіжпостачбуд” –Коржова С.В., Драча О.Г., Меткого Л.Б. про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Разом з тим, судом помилково стягнуто відсотки за векселем в сумі 71849,39грн. за період з 21.06.2005р. по 21.01.2008р.

За ст.48 Уніфікованого закону про прості та переказні векселі позивач був вправі вимагати від відповідача суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу; витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

За прострочку виконання вексельного зобов'язання законодавством встановлені спеціальні штрафні санкції.

Згідно п.5 ст.2 Закону України “Про обіг векселів в Україні" відсотки... нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу до дня подання позову відповідно.

Позивачем вексель до сплати було пред’явлено відповідачеві 20.06.2007р., про що сторонами складено відповідний акт.

Строк платежу настав з моменту пред’явлення векселя до оплати, однак відповідач свої зобов’язання за векселем не виконав та розрахунок на час звернення з позовом до суду не здійснив.

На час звернення до суду облікова ставка НБУ складала 10%, тому за період з 21.06.2007р. по 21.01.2008р. на користь позивача слід стягнути відсотки в розмірі (287397,55х10%:365:100%х215) 16928,89грн.

В решті позову щодо стягнення з відповідача відсотків на користь позивача слід відмовити.

Таким чином, резолютивну частину рішення суду слід змінити відповідно до п.3 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2008р. у справі №25/128-08 (а.с.66).

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2008р. у справі №25/128-08 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

“Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” (м. Кривий

Ріг, вул.Дніпропетровське шосе,16б, п/р 570 ФКБ „Приватбанк", МФО 30750, ) на користь Асоціації "Кривбасбуд" (м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе,16б, п/р 4100 в Центрально-міському відділенні „Промінвестбанку" м.Кривого Рогу, МФО 305493, ) основний борг у сумі 287397,55грн., відсотки у сумі 16928,89грн., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 3043,26грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 99,93грн. В решті позову відмовити.”

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2008р.

Стягнути з Асоціації "Кривбасбуд" (код 03594785) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Криворіжпостачбуд” (код 24608574) витрати по сплаті мита за перегляд справи в апеляційному порядку в сумі 275,05грн.

Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.Г.Головко

Судді А.О. Логвиненко

Т.Г. Стрелець