ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2008 р.

№ 32/271пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М., Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

Приватного підприємства "Тві-Карма"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 01.09.2008р.

у справі за позовом

Приватного підприємства "Тві-Карма"

до

ТОВ "Тандем"

треті особи

1)          Мусатов Л.В.;

2)          Буняк О.В.

про

визнання частки в майні товариства, її розміру, виділ частки нерухомого майна в натурі та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2007 року, Приватне підприємство "Тві-Карма" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ "Тандем" про визначення вартості частки у майні товариства та стягнення її вартості, що у грошовому еквіваленті складає 372 560 грн. 40 коп.; виділення частки у розмірі 109, 78 кв.м. в нерухомому майні товариства –будівлі, яка розташована в м. Донецьку по вул. Краснооктябрській, 111 та визнання права власності на цю частку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.10.2003р. на зборах учасників ТОВ "Тандем" прийнято рішення про виключення його зі складу учасників товариства, з виплатою вартості частини майна товариства, пропорційно його частці. Проте, зазначає позивач, товариство, у встановлений Законом України "Про господарські товариства" строк, виплату вартості його частки не здійснило, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.11.2007р. до участі у справі на правах третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору залучено гр. Буняк О.В. та гр. Мусатова Л.В.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.07.2008р. провадження у справі в частині стягнення 67 782 грн. припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України. В решті позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року, рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Прийняті у справі судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2008 року, порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача у якій він посилається на не повне з’ясування судами попередніх інстанцій дійсних обставин справи, їх неправильну правову оцінку, необґрунтованість висновків щодо наявності підстав для відмови у позові і просить рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду спору господарським судом першої інстанції та апеляційним господарським судом, 29.10.2003р. на зборах учасників ТОВ "Тандем" прийнято рішення про виключення Приватного підприємства "Тві-Карма" із складу учасників товариства з виплатою йому вартості частини майна товариства, пропорційно його частці, яку товариство зобов’язувалось провести після затвердження звіту за рік, але не пізніше 12 місяців з дня прийняття рішення.

Зазначене рішення є чинним на теперішній час і господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд правильно послались на ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", яка передбачає, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

При цьому суди правильно визначили і частку позивача пропорційно внесеному ним вкладу до статутного капіталу товариства.

Проте висновки суду першої інстанції та апеляційного господарського суду про достатність даних балансу для визначення дійсної вартості частини позивача не можна визнати обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи, повно та всебічно з’ясованих судами.

При визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства, що підлягає виплаті, необхідно враховувати, що ця частина повинна відповідати вартості чистих активів товариства, які визначаються у порядку встановленому законодавством на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення) учасника зі складу товариства. Розрахунок належної учаснику частини прибутку також здійснюється на день виходу (виключення) з товариства.

Для розрахунку вартості майна товариства необхідно знайти суму активів товариства шляхом визначення сумарної балансової вартості активів, відображеної у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250, та відняти від неї суму зобов'язань товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства, визначених у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

При цьому учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи зі справедливої (ринкової) вартості майна товариства. Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку передбачено можливість переоцінки балансової вартості основних засобів (пункт 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. № 92), нематеріальних активів (пункт 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.10.1999 р. № 242) та довгострокових і поточних біологічних активів (пункти відповідно 16.1 та 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 р. № 87).

Проте дані про дійсну вартість майна товариства на час виключення позивача зі складу учасників товариства у матеріалах справи відсутні і висновків щодо цього у судових рішеннях немає, а тому рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів в частині відмови у позові не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, під час якого суду слід врахувати наведене, повно та всебічно з'ясувати дійсні обставини справи і у залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2008 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року у частині відмови у позові скасувати і в цій частині справу передати до господарського суду Донецької області на новий судовий розгляд у іншому складі суддів.

В решті рішення та постанову залишити без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М.Борденюк

В.М.Харченко