СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

05.08.08
Справа№ 11/139

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сало І.А.

При секретарі Легуцькому І.Б.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом: Суб”єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів

До відповідача: КП
“Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика, м. Львів

Про спонукання до підписання акту
приймання прийому-передачі та стягнення 1650000,00грн.

В
судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача:ОСОБА_1
- підприємець

Від
відповідача: Колісник А.О. - ліквідатор

Сторонам, які беруть участь у справі, роз'яснено зміст ст.22 ГПК
України, а саме їх процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти
відводи.

Суть спору: Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 подала позов до КП “Львівська експериментальна кераміко-скульптурна
фабрика” про стягнення 1650000,00грн. штрафу

Ухвалою господарського суду Львівської
області від 15.05.2008р. порушено провадження по справі та призначено до
розгляду на 26.06.2008р.

Розляд справи неодноразово відкладався.
Причини та підстави відкладення викладені в попередніх ухвалах суду.

Позивачем 26.06.2008р. подано заяву про
збільшення позовних вимог щодо стягнення 1650000,00грн. штрафних санкцій

В судовому засіданні позивачем подано
заяву про зменшення позовних вимог в частині спонукання до підписання акту
приймання передачі.

В судовому засіданні для оголошення
судового рішення здйснювалась перерва до 05.08.2008р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
ТзОВ «Екобудсервіс»та відповідачем було укладено договір суборенди приміщення
від 02.08.2006 року. Право вимоги по договору суборенди було набуто позивачем
згідно з договором про заміну кредитора у зобов'язанні від 02.04.2007 року. У
зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору суборенди від 02.08.2006 року
з нього підлягає до стягнення штраф в сумі 1650000,00 грн.

Відповідачем у справі -КП «Львівська
експериментальна кераміко-скульптурна фабрика» був представлений відзив на
позовну заяву, в якому відповідач визнав факт наявності договірних відносин з
ТзОВ «Екобудсервіс», однак заперечив суму стягнення та не погоджується з
доводами позивача по стягненню суми штрафу.

Від здійснення технічної фіксації
судового процесу сторони відмовились.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши
пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Між КП «Львівська експериментальна
кераміко-скульптурна фабрика»та ТзОВ «Екобудсервіс»було укладено договір
суборенди приміщення від 02.08.2006 року, у відповідності до умов якого
відповідач зобов'язаний був передати, а ТзОВ «Екобудсервіс»прийняти у тимчасове
користування приміщення 3-го поверху (їдальні) адміністративного корпусу що
розташований за адресою м.Львів, вул.Мучна, 32. Метою оренди є здійснення
господарської діяльності ТзОВ «Екобудсервіс». У відповідності до п.3.3.
договору між сторонами було погоджено, що Акт приймання-передачі об'єкта оренди
підписується між сторонами після проведення підготовки Стороною-2 до ремонту
приміщення (купівля матеріалів та ін.) та відповідного повідомлення про це
Сторони-1. 15 березня 2007 року ТзОВ «Екобудсервіс»повідомило відповідача про
готовність до проведення ремонту приміщення та представило орієнтовний кошторис
на проведення ремонту. Дане повідомлення було прийняте відповідачем. Однак, у
передбачені договором терміни та по сьогоднішній день об'єкт оренди не
переданий.

У відповідності до п.5.1. Договору
суборенди розмір орендної плати за об'єкт, що передається в оренду складає
15000,00 (п'ятнадцять тисяч) грн. за один місяць. Виходячи із терміну суборенди
(11 місяців), сторонами також була визначена сума договору - 165000,00 грн.
Пунктом 10.3. Договору суборенди передбачено, що у випадку непередачі об'єкта оренди
на умовах, передбачених договором Сторона-1 (Відповідач у справі) сплачує штраф
у десятикратному розмірі суми договору. Враховуючи наявність факту невиконання
боржником своїх зобов'язань по договору суборенди в частині передачі об'єкта
оренди, із Відповідача по справі підлягає до стягнення штраф у розмірі
1650000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з мотивів зазначених у позовній заяві та заяві про збільшення
позовних вимог.

Відповідач подав суду відзив на позовну
заяву, зокрема пояснив, що ухвалою господарського суду у справі №6/242-8/210
введено судову процедуру санації боржника. Керуючим санацією призначено
ОСОБА_2. Постановою господарського суду Львівської області у справі
№6/242-8/210 КП «Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика»
визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором у справі
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2. У відповідності до ст.25 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом»ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження, виконує функції з
управління та розпорядження майном банкрута, виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута. Договір суборенди був підписаний між сторонами
02.08.2006 року. ТзОВ «Екобудсервіс»впродовж тривалого часу не зверталось до КП
«Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика»з проханням про
передачу приміщення по Акту приймання-передачі. В кінці березня 2007 року на
адресу відповідача надійшло повідомлення про те, що ТзОВ «Екобудсервіс»готове
приступити до виконання умов договору суборенди і попросило передати об'єкт
оренди у користування. Однак вже тоді було відомо про призначене на 29.03.2007
року засідання господарського суду у справі №6/242-8/210, на якому мала бути
введена ліквідаційна процедура. У відповідності до Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(ст.23
Закону) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується. Враховуючи наведене, арбітражним керуючим не було
передано приміщення по Акту приймання-передачі.

Розглянувши доводи позивача, викладені
в позовній заяві, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши наявні в
матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що позона заява
Суб”єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, враховуючи наступне:

Умовами договору (п.10.3.) суборенди
передбачено, що у випадку непередачі об'єкта оренди на умовах, передбачених
договором Сторона-1 (Відповідач у справі) сплачує штраф у десятикратному
розмірі суми договору. Вимога про передачу приміщення була поставлена КП
«львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика»в періоді судової
процедури санації і до введення ліквідаційної процедури, тобто до моменту
припинення господарської діяльності боржника. Непередача приміщення в суборенду
на умовах укладеного договору свідчить про невиконання відповідачем у справі
своїх обов'язків по договору. Отже в зазначеному випадку має місце прострочення
боржником своїх зобов”язань.

У відповідності ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу.

У відповідності до ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини. Згідно із ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних
обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом
цивільного законодавства. Згідно із нормами ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди. Відповідно до вимог ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за
правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором. Господарськими санкціями статтею 217 ГК України
визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові
наслідки. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку
за ініціативою учасників господарських відносин.

У відповідності до ст.225 ГК України до
складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати
у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна
компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. У відповідності
із ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У статті 611 ЦК України передбачено, що
у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з нормами ст.612 ЦК України
боржник вважається таким що прострочив, якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наявність факту невиконання
боржником своїх зобов'язань по договору суборенди в частині передачі об'єкта
оренди, суд доходить висновку, що із Відповідача по справі підлягає до
стягнення штраф у розмірі 1650000,00 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11,14,16,526,611,612
ЦК України, ст. 216,217,218,225,230 ГК України, ст.ст.
32,33,34,35,36,38,43,49,п.4 ст. 80,82-85,116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково

2. Стягнути з Колективного підприємства „Львівська експериментальна
кераміко-скульптурна фабрика”, м.Львів, вул. Мучна, 32 ( п/р
20014110 в Личаківському відділенні АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 325019) на
користь Суб”єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1(ідентиф. НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в ЛФ АБ „Синтез” МФО 325804) 1 650
000,00грн. - штрафу

3. Стягнути з Колективного підприємства „Львівська експериментальна кераміко-скульптурна
фабрика”, м.Львів, вул. Мучна, 32 ( п/р 20014110 в
Личаківському відділенні АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 325019) на користь Суб”єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1(ідентиф. НОМЕР_1
п/р НОМЕР_2 в ЛФ АБ „Синтез” МФО 325804) 16500,00грн. м-державного мита та
118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. В частині спонукання до підписання акту приймання передачі
провадження у справі припинити.

4.          Наказ видати відповідно до ст. 116
ГПК України.

Суддя
Сало І.А.