ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.07.08                                                                                           Справа № 8/16-354

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді

Кравчук Н.М.

суддів

Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши          апеляційну скаргу Державного підприємства «Бучацький мальтозний завод»(надалі ДП «Бучацький мальтозний завод»), за № 305 від 26.03.2008р.

на рішення                     Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008р.

у справі                     № 8/16-354

за позовом                    Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», м. Тернопіль

до відповідача           ДП «Бучацький мальтозний завод», м. Тернопіль

про                               стягнення 260 963,42 грн. поточної заборгованості по процентах,

з участю представників сторін:

від позивача: Ярмусь В.Д. –представник (довіреність № 520546 від 15.01.2008р.)

від відповідача: не з’явився

Права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22, 28 ГПК України представнику позивача роз’яснено. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від представника не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008р. у справі № 8/16-354 (суддя Гирила М.І.) позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль»задоволено, стягнуто з ДП «Бучацький мальтозний завод»на користь позивача 235 639,21 грн. заборгованості по процентах, 25 324,21 грн. інфляційних нарахувань, 2 609,63 грн. держмита та 118,00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідно до статей 1, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" борг в частині несплати відсотків за користування кредитними коштами за договором № 010/02-01/314/03 від 23.09.2003р.є грошовим зобов'язанням відповідача перед позивачем, яке виникло після порушення справи про банкрутство та до винесення постанови, а отже позовні вимоги щодо стягнення даного боргу є поточними вимогами і правомірність їх виникнення підтверджується матеріалами справи, відповідно ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль»є поточним кредитором. Господарський суд визнав правомірним зарахування позивачем коштів в сумі 2384,79 грн., сплачених відповідачем після порушення справи про банкрутство в рахунок погашення заборгованості по відсотках, нарахованих за період з 25.10.2006р. по 31.12.2007р. згідно кредитного договору. Не взято судом до уваги доводи відповідача щодо відхилення ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22.02.2007р. у справі № 1/Б-809, нарахованих ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»відсотків за користування кредитом з 25.10.2006р. у зв'язку із введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів з 24.10.2006р., оскільки це спростовується долученою до матеріалів справи копією ухвали суду від 22.02.2007р. у справі № 1/Б-809, за якою, зокрема судом відхилені грошові вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в частині нарахування лише пені в сумі 32387,89 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП «Бучацький мальтозний завод»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що господарським судом при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи. Зокрема скаржник вказує, що згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»є конкурсним кредитором, оскільки проценти, які є предметом даного спору, нараховані від основної суми заборгованості по кредитному договору №010/02-01/314/03 від 23 вересня 2003 року, яка виникла у 2005 році до порушення провадження у справі про банкрутство, відповідно такі грошові вимоги виникають у конкурсних кредиторів та не можуть бути віднесені до поточної заборгованості. Також в апеляційній скарзі вказується, що нараховані проценти в період з 25.10.2006 р. за користування кредитом відхилені у зв'язку із введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів з 24.10.2006 року ухвалою Господарського суду Тернопільської області, однак господарським судом не взяту цю обставину до уваги.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль»(кредитор) та ДП «Бучацький мальтозний завод»(позичальник) укладено кредитний договір № 010/02-01/314/03 від 23.09.2003р., предметом якого є відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 600000 грн. строком до 22.09.2004р. із сплатою 18 відсотків річних (пункт 1.1. договору). Згідно з підпунктом 6.1. пункту 6 цього договору позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплатити нараховані відсотки на умовах, передбачених даним договором. Відсотки за кредит позичальник сплачує щомісячно платіжним дорученням на рахунок доходів кредитора № 20684953 не пізніше передостаннього робочого дня кожного місяця. Договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до часу повного погашення Позичальником кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування, штрафів та пені) (п. п. 9.1 п. 9 договору).

11.02.2004 р. було укладено правочин №1 про внесення змін до кредитного договору №010/02-01/314/03 від 23.09.2003р., яким передбачено, що кредитором позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 800 000 грн. строком до 22.09.2004р. із сплатою 19 відсотків річних. Правочином № 2 від 09.03.2004р. про внесення змін до кредитного договору кредитором збільшено розмір відновлювальної кредитної лінії позичальнику до 1 200 000 грн. Додатковою угодою №3 від 22.09.2004р. до цього договору кредитором продовжено термін користування кредитною лінією позичальнику до 20.02.2005р. із встановленням 20 відсотків річних. Додатковою угодою №4 від 21.02.2005р. до договору встановлено кредитором термін користування кредитною лінією до 22.08.2005р., із сплатою 21 відсотка річних. Додатковою угодою б/н від 30.09.2005р. зменшено процентну ставку за користування кредитними коштами до 18 відсотків річних.

З матеріалів справи вбачається, що в зв'язку з невиконання позичальником своїх зобов'язань з повернення боргу за кредитним договором №010/02-01/314/03 від 23.09.2003р., із змінами та доповненнями внесеними вищевказаними угодами, Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль»від імені якого діє Тернопільська обласна дирекція АППБ «Аваль»06.03.2006р. звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з ДП «Бучацький мальтозний завод» 1 129 999,52 грн. заборгованості по неповерненому кредиту, 50153,40 грн. несплачених процентів за користування кредитом, 113 734,48 грн. пені за порушення терміну повернення кредиту, 13 789,72 грн. пені за порушення термінів сплати процентів за користування кредитом, 13 076,77 грн. повернення сплаченого державного мита та 118 грн. повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішенням господарського суду Тернопільської області у справі № 4/64-976 від 13.04.2006р. позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідно до п.п.1.1. п.1 Статуту ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», зареєстрованого 25.09.2006р., ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»є правонаступником за всіма правами та обов'язками Акціонерного поштово - пенсійного банку «Аваль»(протокол Загальних Зборів АППБ «Аваль»№36-36 від 2.04.2006р. прийнято рішення про зміну найменування акціонерного поштово - пенсійного банку «Аваль»на відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 24.10.2006р. за заявою кредитора ТОВ «Промислово-аграрний союз»на підставі ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»від 14.05.1992р. №2343-ХІІ (далі - Закон №2343-ХІІ) порушено провадження у справі № 1/Б-809 про визнання банкрутом ДП «Бучацький мальтозний завод. Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22.02.2007р. по справі № 1/Б-809 ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»було визнано конкурсним кредитором та задоволено його кредиторські вимоги на сумі 1645096,93 грн., , в тому числі 1 119 999 грн. основного боргу, 103 959,96 грн. інфляційних нарахувань, 183310,36 грн. заборгованість по відсотках по неповерненому кредиту та 237827,61 грн. пені. Відхилено грошові вимоги в частині нарахування 32387,89 грн. пені, як такі, що заявлені безпідставно, оскільки у відповідності до ст.1 Закону № 2343-ХІІ до складу грошових зобов'язань боржника, що виникають на підставах, передбачених цивільним законодавством України, не зараховується недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду.

Відповідності до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ДП «Бучацький мальтозний завод»235639,21 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, нарахованих за період з 25.10.2006р. по 31.12.2007р. та 25324,21 грн. інфляційних донарахувань за період з 01.11.2006р. по 31.12.2007р., в зв'язку з несплатою заборгованості по процентах.

Відповідач заперечує вимоги позивача на тій підставі, що останній у справі №1/Б-809 є конкурсним кредитором, сума заборгованості ухвалою господарського суду від 22.02.2007р. включена в реєстр вимог кредиторів, а нараховані банком відсотки з 25.10.2006р. за користування кредитом судом вже відхилені, у зв'язку із введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів з 24.10.2006р. Разом з тим, зазначає, що оскільки проценти нараховані від основної суми заборгованості по кредитному договору 010/02-01/314/03 від 23.10.2003р., яка виникла у 2005 році до порушення справи про банкрутство, то такі грошові вимоги виникають у конкурсних кредиторів та можуть бути віднесені до поточної заборгованості.

Проте апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заперечень відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону № 2343-ХІІ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Відповідно до ст. 1 Закону №2343-ХІ під терміном «грошове зобов'язання»розуміється зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються, зокрема, пеня та штраф. Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону № 2343-ХІ грошові зобов'язання, які виникають після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство. Таким чином, мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Це стосується також і правових наслідків дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, які визначені ст. 12 Закону № 2343-ХІ. У випадку невиконання боржником грошових зобов'язань, що мають поточний характер, такі вимоги підлягають захисту поза межами справи про банкрутство.

Частиною 1 ст. 23 Закону № 2343-ХІІ визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута. Отже, лише після визнання боржника банкрутом припиняється нарахування процентів за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Тернопільської області від 26.11.2007р. у справі № 1/Б-809 продовжено строк процедури розпорядження майном на шість місяців до 23 травня 2008 року.

З огляду на викладене, борг в частині несплати відсотків за користування кредитними коштами за договором є грошовим зобов'язанням відповідача перед позивачем, яке виникло після порушення справи про банкрутство та до винесення постанови, тому позовні вимоги щодо стягнення даного боргу є поточними вимогами і правомірність їх виникнення підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач в рахунок погашення заборгованості по кредиту перерахував позивачеві кошти в сумі 17366 грн. Згідно з випискою з історії руху коштів по рахунку ДП «Бучацький мальтозний завод»за період з 25.10.2006р. по 01.01.2008р. призначення вказаного платежу зазначено як погашення кредиту, погашення простроченого кредиту, погашення відсотків. Окрім того, із представлених позивачем в судове засідання меморіальних ордерів № К7/15 від 31.10.2006р. та № КЗ/6 від 30.11.2006р. вбачається, що додатково в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором було перераховано ще 17,79 грн.

Сплачені відповідачем кошти в сумі 17384,79 грн. зараховані: 15 000 грн. - в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 010/02-01/314/03 від 23.09.2003р.; 2 384,79 грн. - в рахунок погашення заборгованості по відсотках згідно кредитного договору № 010/02-01/314,03 від 23.09.2003р., які нараховані за період з25.10.2006р. по 01.01.2008р, що підтверджується розрахунком (актом звірки взаємних розрахунків).

Відповідно до статті 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про правомірність зарахування позивачем коштів в сумі 2384,79 грн., сплачених відповідачем після порушення справи про банкрутство в рахунок погашення заборгованості по відсотках, нарахованих за період з 25.10.2006р. по 31.12.2007р. згідно кредитного договору № 010/02-01/314/03 від 23.09.2003р. і не взяв до уваги твердження відповідача про необхідність зарахування даної суми в рахунок погашення суми основного боргу згідно встановленої ухвалою суду від 22.02.2007р. черговості, оскільки останнє можливе лише в межах ліквідаційної процедури.

Щодо тверджень відповідача про відхилення ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22.02.2007р. у справі № 1/Б-809 нарахованих ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відсотків за користування кредитом з 25.10.2006р., у зв'язку із введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів з 24.10.2006р., то апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду про необґрунтованість такого висновку.

До матеріалів справи долучено копію ухвали від 22.02.2007р. у справі № 1/Б-809, з якої, зокрема вбачається, що судом відхилені грошові вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в частині нарахування пені в сумі 32 387,89 грн., а не , як стверджує відповідач відсотків, нарахованих з 25.10.2006р.

За даних обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення з ДП «Бучацький мальтозний завод»235 639,21 грн. заборгованості по процентах, нарахованих за період з 25.10.2006 р. по 31.12.2007 р. за кредитним договором № 010/02-01/314/03 від 23.09.2003 р. є правомірними.

Підлягають задоволенню на підставі статті 625 ЦК України, з врахуванням того, що борг в частині несплати відсотків є поточними вимогами, вимоги позивача про стягнення суми інфляції в розмірі 25 324,21 грн. за період прострочення сплати суми процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 010/02-01/314/03 від 23.09.2003р., а саме: з 01.11.2006 р. по 31.12.2007 р.

Відповідно до ст.41 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем процентів, інфляційних нарахувань в заявленій позивачем сумі за укладеним кредитним договором перед позивачем в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008р. у справі № 8/16-354 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3.          Справу передати в місцевий господарський суд Тернопільської області.

Головуючий суддя                                                  Н.М. Кравчук

судді                                                                       Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко