ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2008 р.

Справа № 7/422-15/117-08-2705

Господарський суд Одеської області у складі

судді В.С. Петрова

При секретарі М.Д. Стойковій

За участю представників:

від позивача - Тарасенко К. В.,

від третьої особи –Шевченко М.П.,

від відповідачів:

1) Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст” –не з’явився,

2) Першого відділу ДВС у Приморському районі м. Одеси - не з’явився,

3) ТОВ “Мосінвест“ –не з’явився,

4) Громадської організації інвалідів „Допомога та захист” –Медведенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Міністерства палива та енергетики України до Спеціалізованого державного підприємства „Укрспецюст”, Першого відділу Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси, Товариства з обмеженою відповідальністю “Мосінвест“ та Громадської організації інвалідів „Допомога та захист”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Відкрите акціонерне товариство „Нафтовик”, про визнання недійсними прилюдних торгів від 10.04.2006 р., визнання недійсним протоколу від 10.04.2006 р. № 6160081/1 про проведення прилюдних торгів з реалізації майна належного ВАТ “Нафтовик“, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 13.04.2006 р., визнання недійсними протоколу загальних зборів учасників ТОВ „Мосінвест” і акту здачі-прийому майна від 17.11.2006 р., зобов’язання Громадської організації інвалідів „Допомога та захист” повернути майно ВАТ „Нафтовик”, –

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 р. Міністерство палива та енергетики України звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, Першого відділу Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси та Товариства з обмеженою відповідальністю “Мосінвест“, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Відкрите акціонерне товариство „Нафтовик”, про визнання недійсними прилюдних торгів від 10.04.2006 р. по реалізації арештованого майна, що належить ВАТ “Нафтовик“, визнання недійсним протоколу від 10.04.2006 р. № 6160081/1 про проведення прилюдних торгів з реалізації належного ВАТ “Нафтовик“ майна, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 13.04.2006 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.03.2008 р. у справі 7/422, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2008 р., матеріали справи № 7/422 направлені за підсудністю до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.06.2008 р. справу № 7/422 прийнято до провадження судді Петрова В.С., присвоєно справі № 7/422-15/117-08-2705 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

В засіданні суду 06.08.2008 р. представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд:

- визнати недійсними прилюдні торги від 10.04.2006 р. по реалізації майна ВАТ „Нафтовик”, а саме: незавершеного будівництва п'яти - чотирнадцятиповерхової будівлі спального комплексу з підвалом загальною площею полів 21960 кв.м, двоповерхової будівлі культурного центру з підвалом загальною площею полів 4810 кв. м., чотирьохповерхової будівлі лікувально-діагностичного центру загальною площею полів 7030 кв. м., одноповерхової будівлі овочесховища загальною площею полів 250 кв. м., чотирьох артезіанських свердловин 420 м, 310 м, 21 м і 138 м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Курчатова, 16-А;

- визнати недійсними протокол торгів № 6160081/1 від 10.04.2006 р. та акт державного виконавця від 13.04.2006 р. про затвердження результатів торгів по реалізації вищезазначеного майна ВАТ „Нафтовик”;

- визнати недійсними протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Мосінвест” про передачу вищезазначеного майна на користь Громадської організації інвалідів „Допомога та захист” та акт здачі-прийому вказаного майна від 17.11.2006 р., складений між ТОВ „Мосінвест” та Громадською організацією інвалідів „Допомога та захист”.

- зобов'язати Громадську організацію інвалідів „Допомога та захист” повернути ВАТ „Нафтовик” вищезазначене майно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2008 р. залучено до участі у справі № 7/422-15/117-08-2705 в якості відповідача Громадську організацію інвалідів „Допомога та захист” та розгляд справи відкладено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

30 листопада 2005 року першим відділом Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № В-2/438 з виконання наказу від 21 листопада 2005 року № 25/274-05-9051, виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ВАТ „Нафтовик” на користь Будівельно-конструкторської фірми „БУДІНТЕХ” 1951114,13 гривень.

10 квітня 2006 року Одеською філею СДП „Укрспецюст” проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, яке належить ВАТ „Нафтовик” за протоколом № 61600811 лот № 1 „Незавершене будівництво п'яти - чотирнадцятиповерхова будівля спального корпусу з підвалом, двоповерхова будівля культурного центру з підвалом, чотирьох поверхова будівля лікувально-діагностичного центру, одноповерхова будівля овочесховища, чотири артезіанські свердловини” (далі - Державне майно).

13 квітня 2006 року державним виконавцем першого відділу Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси Терпіловською О.М. складено акт про проведення прилюдних торгів.

Ці дії, на думку позивача, є неправомірними, а складені документи підлягають скасуванню, оскільки в процесі реалізації Державного майна було грубо порушено чинне законодавство та права позивача.

ВАТ „Нафтовик” створено згідно з наказу Мінпаливенерго України від 6 серпня 2004 року № 462 „Про створення відкритого акціонерного товариства „Нафтовик” шляхом перетворення державного підприємства „Нафтовик” у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента „Про корпоратизацію підприємств” від 15 червня 1993 року N 210/93.

Відповідно до статуту ВАТ „Нафтовик” засновником Товариства є Мінпаливенерго України.

Також, згідно з наказом Мінпаливенерго України від 15 грудня 2005 року N 601 „Про затвердження переліків державних підприємств, що належать до сфери управління Мінпаливенерго, та господарських товариств, щодо яких Мінпаливенерго здійснює управління корпоративними правами держави” ВАТ „Нафтовик” внесено до Переліку господарських товариств, щодо яких Мінпаливенерго здійснює повноваження з управління державними корпоративними правами.

Пункт 11 ст. 6 Закону України „Про управління об'єктами державної власності” передбачає, що уповноважені органи управління ведуть облік об'єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об'єктів.

Також пункт 2. Декрету Кабінету Міністрів України „Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” (мав чинність на момент торгів) передбачав, що Міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади відповідно до покладених на них повноважень здійснюють контроль за ефективністю використання і збереженням закріпленого за підприємствами державного майна.

Крім цього, Пункт 6.2. „Інструкції про проведення виконавчих дій” передбачає, що у разі накладення арешту на майно третьої черги, що належить боржнику - юридичній особі, державний виконавець у 3-денний строк повідомляє власника або уповноважений ним орган, до сфери управління якого належить майно, та в разі потреби (якщо державі належить 25 %, 50 %, плюс одна акція та більше) - Фонд державного майна України про накладення арешту на майно боржника - юридичної особи, а також дані про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, і про розмір вимог стягувана. Копія зазначеного повідомлення надсилається до податкового органу, який контролює здійснення боржником - юридичною особою платежів до бюджетів усіх рівнів.

Позивач не отримував від державного виконавця повідомлення про склад і вартість Державного майна, на яке накладено арешт, і про розмір вимог стягувача.

Таким чином, Виконавча служба порушила визначенні в п. 6.2. Інструкції процедуру реалізації Державного майна.

В наслідок цього порушення не були застосовані передбачені Інструкцією заходи, направленні на запобігання реалізації Державного майна, та порушені права позивача. По-друге, Законом України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна” заборонялося реалізацію майна ВАТ „Нафтовик”.

Стаття 1 Закону України встановлює мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Як, вже зазначалось, ВАТ „Нафтовик” є підприємством 100 % акцій якого належить державі і стосовно якого Мінпаливенерго здійснює повноваження з управління державними корпоративними правами.

Таким чином, ВАТ „Нафтовик” відноситься до переліку підприємств зазначених у ст. 1 Закону України.

Статтею 2 Закону України, встановлено, що для цілей цього закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами.

Виробнича діяльність підприємства визначається метою його діяльності (є похідною від мети діяльності), яка зазначається в статутних документах цього підприємства.

Пунктом 2.1. Статуту передбачено, що ВАТ „Нафтовик” створюється з метою здійснення підприємницької діяльності для одержання прибутків в інтересах акціонерів Товариства, надання послуг в сфері оздоровлення населення України, максимізації добробуту акціонерів у вигляді зростання ринкової вартості акції Товариства.

Отже, під виробничою діяльністю ВАТ „Нафтовик” розуміється надання послуг у сфері оздоровлення.

Крім цього, як свідчить звіт „Про переоцінку необоротних активів з метою формування статутного фонду ВАТ, яке створюється на базі майна ДП „Нафтовик” не мав інших активів, які б дозволили йому надавати послуги в сфері оздоровлення.

По-третє, порушено ст. 64 Закону України, якою встановлено черговість звернення стягнення на майно.

Ст. 64 Закону України передбачає, що у разі відсутності в боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності, або закріплене за ним, у тому числі на майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (за винятком майна, виключеного з обороту або обмеженого в обороті), незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

На зазначене майно накладається арешт, і воно реалізується в такій послідовності:

у першу чергу - майно, яке безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, кошти на депозитних та інших рахунках боржника, валютні цінності, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно), готова продукція (товари);

у другу чергу - інші матеріальні цінності, які безпосередньо не використовуються у виробництві;

у третю чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для здійснення виробництва.          '

Отже, Державне майно належить до об'єктів нерухомого майна і має реалізовуватись у третю чергу.

Виконавча служба здійснила реалізацію майна третьої черги не реалізувавши майно, що належить до першої та другої черги.

По-четверте, порушена ст. 55 Закону України.

Пунктом 5 ст. 55 Закону України передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний подбати про забезпечення умов реалізації майна боржника, які не ущемляють його законних інтересів.

Як вже зазначено вартість Державного майна, що було реалізовано на прилюдних торгах становить: за даними бухгалтерського обліку, що включається у підсумок балансу - 14963429 грн., за результатами переоцінки на засадах незалежної оцінки - 14014526 грн.

Відповідно до Протоколу проведення прилюдних торгів - стартова ціна Державного майна становила 2014526 грн.

Отже, внаслідок реалізації Державного майна ВАТ „Нафтовик” зазнав збитків майже на дванадцять мільйонів гривень.

Таким чином, Виконавча служба не подбала про забезпечення умов реалізації майна боржника, які не утискають його законних інтересів.

По-п'яте, процедура реалізації державного майна суперечить Наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5 „Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна” (далі-Тимчасове положення).

У пункті 2.1. Тимчасового положення під арештованим нерухомим майном (надалі - нерухоме майно або майно) розуміється майно боржника, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації.

У пункті 2.4. Тимчасового положення визначено, що Лот це одиниця майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах.

У протоколі № 6160081/1 лот складав не окремі одиниці майна ВАТ „Нафтовик”, а все арештоване майно цього підприємства.

Сукупність перелічених порушень законодавства України, які не можна усунути, тягне за собою недійсність прилюдних торгів від 10 квітня 2006 року з реалізації незавершеного будівництва п'яти - чотирнадцятиповерхової будівлі спального корпусу з підвалом, двоповерхової будівлі спального корпусу з підвалом, чотирьохповерхової будівлі лікувально-діагностичного центру, одноповерхової будівлі овочесховища, чотирьох артезіанських свердловин, протоколу прилюдних торгів №6160081/1 від 10 квітня 2006 року, акту державного виконавця про затвердження результатів торгів від 13.04.2006, протоколу №3/1 загальних зборів учасників ТОВ „Мосінвест” від 16.11.2006, акту прийому передавання майна - незавершеного будівництва п'яти - чотирнадцятиповерхової будівлі спального комплексу з підвалом, чотирьохповерхової будівлі лікувально-діагностичного центру, одноповерхової будівлі овочесховища, чотирьох артезіанських свердловин на користь громадської організації інвалідів „Допомога та захист” від 17.11.2006.

Представник ВАТ „Нафтовик” в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник Спеціалізованого державного підприємства „Укрспецюст” відзив на позов не надав, але в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволені позову в зв’язку з відсутністю порушень діючого законодавства при реалізації майна на прилюдних торгах.

Перший відділ ДВС у Приморському районі м. Одеси відзив на позов не надав, а його представник в судові засідання не з’явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

ТОВ „Мосінвест” та Громадська організація інвалідів „Допомога та захист” позовні вимоги не визнали з підстав, зазначених у відзивах на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи господарський суд дійшов наступних висновків.

ВАТ „Нафтовик” створено згідно з наказу Мінпаливенерго України від 6 серпня 2004 року № 462 „Про створення відкритого акціонерного товариства „Нафтовик” шляхом перетворення державного підприємства „Нафтовик” у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента „Про корпоратизацію підприємств»від 15 червня 1993 року N 210/93.

Відповідно до статуту ВАТ „Нафтовик” засновником Товариства є Мінпаливенерго України.

Також, згідно з наказом Мінпаливенерго України від 15 грудня 2005 року N 601 „Про затвердження переліків державних підприємств, що належать до сфери управління Мінпаливенерго, та господарських товариств, щодо яких Мінпаливенерго здійснює управління корпоративними правами держави” ВАТ „Нафтовик” внесено до Переліку господарських товариств, щодо яких Мінпаливенерго здійснює повноваження з управління державними корпоративними правами.

30 листопада 2005 року першим відділом Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № В-2/438 з виконання наказу від 21 листопада 2005 року № 25/274-05-9051, виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ВАТ „Нафтовик” на користь Будівельно-конструкторської фірми „БУДІНТЕХ” 1951114,13 гривень.

10 квітня 2006 року Одеською філею СДП „Укрспецюст” проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, яке належить ВАТ „Нафтовик” за протоколом № 61600811 лот № 1 „Незавершене будівництво п'яти - чотирнадцятиповерхова будівля спального корпусу з підвалом, двоповерхова будівля культурного центру з підвалом, чотирьох поверхова будівля лікувально-діагностичного центру, одноповерхова будівля овочесховища, чотири артезіанські свердловини” (далі - Державне майно).

13 квітня 2006 року державним виконавцем першого відділу Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси Терпіловською О.М. складено акт про проведення прилюдних торгів.

Законом України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна” встановлено, що під примусовою реалізацією майна підприємства розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами...

Фактично, на прилюдних торгах було реалізовано майно, яке не використовувалось у виробничій діяльності і відносно якого не має обмежень на примусову реалізацію в порядку виконавчого провадження.

Закон України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна” визначає виключний перелік майна, на який встановлюється мораторій з продажу в порядку примусового відчуження.

Таким майном є виключно майно, яке використовується в виробничій діяльності. Майно, яке було відчужене в порядку виконавчого провадження, є незавершене виробництвом п'яти - чотирнадцятиповерхової будівля спального корпусу за адресою вул. Курчатова, 16-а в м Одесі.

Це майно на балансі ВАТ „Нафтовик” враховувалось в якості незавершеного будівництва і не могло відповідно до законодавства без введення в експлуатацію враховуватись на балансі підприємства в якості об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цього підприємства.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання недійсними прилюдних торгів по примусовому відчуженню об'єктів незавершеного виробництва, яки не використовувались в виробничій діяльності і не враховувались на балансі підприємства в якості нерухомого майна, не засновані на законі.

Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ч. 3 цієї статті передбачено, що до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, яки були використані в процесі будівництва.

Жодна з перелічених незавершених будівель не має документу, який підтверджував таке цільове призначення. Підставою для визначення цільового призначення об’єкту нерухомості є акт введення об'єкту нерухомості в експлуатацію, складеного в процесі перевірки відповідності цього цільового призначення об'єкту санітарним, протипожежним, логічним, енергозберігаючим та іншим вимогам законодавства.

Без перевірки цих вимог законодавства, яки забезпечують санітарну протипожежну, екологічну та іншу безпеку не можливо визначити обґрунтованим цільове призначення приміщення для послідовної її державної реєстрації в якості об'єкту нерухомості.

Відповідно до ст.182 ЦК України об'єкти нерухомості з визначенням їх цільового призначення підлягають обов'язковій державній реєстрації після чого вони враховуються як об'єкти нерухомості і набувають ознаки речей цивільного обороту у відповідності до вимог ст.ст.177,179 ЦК України.

Крім того питання визнання прилюдних торгів від 10.04.2006 року по реалізації спірного майна вже було предметом розгляду Господарського суду Одеської області. Так, Постановою Господарського суду Одеської області від 23.06.2006 року по справі № 6/150 -06-3754А Відкритому акціонерному товариству „Нафтовик” відмовлено в задоволені позову до Першого відділу Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси, Спеціалізованого державного підприємства „Укрспецюст”, Товариства з обмеженою відповідальністю „Мосинвест” за участю третіх осіб, яки не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Приватного підприємства „Хімсервіс –СПБ” та Будівельно-конструкторської фірми „Будінтех” про визнання недійсними прилюдних торгів, проведених 10.04.2006. року по реалізації арештованого майна, яке належить Відкритому акціонерному товариству „Нафтовик”.

Оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги про визнання прилюдних торгів від 10.04.2006 року недійсними не обґрунтовані, не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про:

- визнання недійсним протоколу торгів № 6160081/1 від 10.04.2006 р. та акту державного виконавця від 13.04.2006 р. про затвердження результатів торгів по реалізації вищезазначеного майна ВАТ „Нафтовик”;

- визнання недійсними протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Мосінвест” про передачу вищезазначеного майна на користь Громадської організації інвалідів „Допомога та захист” та акту здачі-прийому вказаного майна від 17.11.2006 р., складеного між ТОВ „Мосінвест” та Громадською організацією інвалідів „Допомога та захист”;

- зобов'язання Громадської організації інвалідів „Допомога та захист” повернути ВАТ „Нафтовик” вищезазначене майно є похідними від вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, то в задоволенні цих вимог теж слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковим.

Оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позов Міністерства палива та енергетики України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Міністерства палива та енергетики України до Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, Першого відділу Державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси, Товариства з обмеженою відповідальністю “Мосінвест“ та Громадської організації інвалідів „Допомога та захист”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Відкрите акціонерне товариство „Нафтовик”, про визнання недійсними прилюдних торгів від 10.04.2006 р., визнання недійсним протоколу від 10.04.2006 р. № 6160081/1 про проведення прилюдних торгів з реалізації майна належного ВАТ “Нафтовик“, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 13.04.2006 р., визнання недійсними протоколу загальних зборів учасників ТОВ „Мосінвест” і акту здачі-прийому майна від 17.11.2006 р., зобов’язання Громадської організації інвалідів „Допомога та захист” повернути майно ВАТ „Нафтовик” відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Підписано 03 жовтня 2008 р.

Суддя Петров В.С.