ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13"
травня 2008 р.
Справа №14/5/164-НА

за
позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Полонне

до
Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Хмельницькій області м.
Хмельницький

про
визнання дій
відповідача неправомірними та скасування рішення №220122 від 21.01.08р. про
застосування фінансових санкцій у розмірі 3 400 грн.

Суддя    Гладюк Ю.В.

Секретар судового засідання Сковера С.О.

Представники:

Від
позивача - ОСОБА_1.
-приватний підприємець

Від
відповідача -Сімогук
Л.М.-за довіреністю №903/32 від 11.07.07р.

Суть
спору: Позивач
просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати рішення №220122 від
21.01.08р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 3 400 грн.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказуючи, що в акті перевірки
зазначено, що в період з 07.11.2007 р. по 08.11.2007 р. включно в магазині
здійснювалась реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів. При цьому
термін дії попередніх ліцензії - до 06.11.2007 р. включно, а наступних - з
09.11.2007 р. З даного приводу пояснює, що 24.10.2007 року вона здійснила
оплату вартості ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями
та тютюновими виробами в розмірі 2 500 грн., що підтверджується копією
квитанції №91 від 24.10.2007 р. Наступного дня вона планувала їхати в
Регіональне управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Хмельницькій області з метою здачі
документів для отримання ліцензій, на здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими виробами. Однак 25.10.2007 р. захворіла.
Відразу після виходу на роботу після одужання 31.10.2008 р. вона звернулась до
відповідача із заявою та всіма необхідними документами для отримання ліцензій.
В зв'язку з цим вважає, що причини пропуску подачі заяви та документів для
отримання ліцензій є поважними. Однак відповідач не врахував її пояснень і
ліцензії було видано 09.11.2007р.

Також
звертає увагу на те, що перевірка проведена з грубим порушенням чинного
законодавства України в зв'язку з наступним.

Згідно
ст. 10 Закону України „Про держану податкову службу в Україні" від
04.12.1990р. із змінами і доповненнями передбачено, що до функцій державних
податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах,
міжрайонних та об'єднаних держаних податкових інспекцій віднесено здійснення в
межах своїх повноважень контролю за законністю валютних операцій, додержанням
установленого порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних
контрольно-касових апаратів, товарно-касових книг, лімітів готівки в касах та
її використанням для розрахунків за товари, роботи і послуги, а також за
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності,
ліцензій, патентів, інших спеціальних дозволів на здійснення деяких видів
підприємницької діяльності.

Щодо
здійснення контролю під час проведення перевірки, то реалізація встановленого
законом порядку здійснення такого контролю можлива лише шляхом проведення
планових або позапланових виїзних перевірок, що встановлено п. 1 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу”.

Правове
регулювання здійснення перевірок органами державної податкової служби
регулюється Законом України „Про державну податкову службу в Україні”. Зокрема,
згідно ст. 11-1 цього Закону, планова виїзна перевірка проводиться щодо
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної
податкової служби і проводиться за сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням
керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного
разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за
окремими видами зобов'язань перед бюджетами. Право на проведення планової
виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому
направлено повідомлення не пізніше ніж за десять днів до дня проведення
зазначеної перевірки.

Якщо
врахувати, що відповідачем проведена перевірка визначена як планова, вона не
вбачає правових підстав для визнання даної перевірки такою, що проведена у
відповідності до вимог ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні”, зважаючи на відсутність письмового повідомлення не пізніше ніж за 10
днів.

Статтею
11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” визначено, що
посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:

-
направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу
державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави,
дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових
осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.

-
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Позапланова
виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій
статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Якщо
вважати дану перевірку позаплановою, то всупереч вимогам ст. 11-2 Закону,
відповідачем під час проведення перевірки не надано наказу керівника на
проведення перевірки.

Згідно
ст. 19 Конституції України, державний орган зобов'язаний діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та
законами України.

Перевіряючими
не дотримана передбачена чинним законодавством України процедура
проведення  позапланових  перевірок господарської діяльності та  не надано документів, передбачених ст.11-1
Закону України „Про державну податкову службу в Україні” і в зв'язку з цим
вважає, що спірне рішення не може базуватися на неправомірно проведеній перевірці.

Враховуючи
зазначене просить позов задовольнити.

Відповідач
в запереченні на позов та його повноважний представник в судовому засіданні
проти позовних вимог заперечує, вважає його безпідставним та просить в
задоволенні позову відмовити.

Розглядом
матеріалів справи встановлено  наступне:

12.01.2008
року працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА
України в Хмельницькій області здійснено перевірку магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, який
розміщений за адресою м. Полонне,АДРЕСА_1 та належить ПП ОСОБА_1., перевірка
проводилась по питанню дотримання вимог чинного законодавства в сфері
роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

За
наслідками перевірки було складено акт перевірки №220073 від 12.01.08р., де
зазначено, що перевіряючими встановлено здійснення в магазині в період з
07.11.07р. по 08.11.07р. реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
При цьому термін дії попередніх ліцензії - до 06.11.2007 р. включно, а наступних
- з 09.11.2007р.

На
підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення №220122 від 21.01.08р.
про застосування фінансових санкцій за порушення Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” в розмірі 1 700 грн. за роздрібну торгівлю
алкогольними виробами без ліцензії та в розмірі 1 700 грн. за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами без ліцензії.

Вважаючи
зазначене рішення неправомірним, позивач просить його скасувати.

Досліджуючи  надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування
та  заперечення, оцінюючи  їх
в  сукупності, судом  враховується
наступне.

Частиною
6 ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” із змінами та доповненнями визначено, що роздрібна
торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися
суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її
виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зазначені
норми визначають обов'язки учасників правовідносин, які регулюються Законом
України, зобов'язують суб'єктів підприємницької діяльності діяти згідно із
встановленими у них правилами, невиконання яких зумовлює юридичну
відповідальність.

Відповідачем
09.11.2007 року видано позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими виробами терміном дії з 09.11.2007 року по
08.11.2008 року, тобто кошти сплачені за ліцензії використано з 09.11.2007
року. Виходячи із вищезазначеного, сама лише сплата не дає права суб'єкту
господарювання здійснювати роздрібну торгівлю підакцизною продукцією без
відповідного дозволу - ліцензії.

Відповідальність
за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії передбачена
абзацом 5 ч.2 ст.17 Закону України і передбачає фінансові санкції у вигляді
штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1
700 грн.

Перевіркою
встановлено, що на даному торговому об'єкті з 07.11.2007 року по 08.11.2007
року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без ліцензії на
право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги
ст.15 ЗУ №481-95-ВР „Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового коньячного та плодового алкогольних напоїв і тютюнових виробів”.

Факт
роздрібної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії підтверджується актом
перевірки № 220073 від 12.01.2007 року, та 2- звітами до акту перевірки.

Згідно
ст.42 Господарського кодексу України - підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами господарювання ( підприємцями).

Тому
відповідно за продаж продукції згідно вимог чинного законодавства із свого
торгового місця і ризик щодо відповідальності за порушення несе саме
підприємець.

Таким
чином, суд виходить з того, що  в період
відсутності ліцензії позивач повинен був утриматись від продажу алкогольних та
тютюнових виробів.

Згідно
ст. 16. Закон України „Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового коньячного та плодового алкогольних напоїв і тютюнових виробів”
контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії.
Тобто працівниками регіонального управління проведено перевірку у відповідності
до вимог чинного законодавства України.

Акт
перевірки підписано барменом, зауважень до акту перевірки не було, з наказом та
направленнями ознайомлено, копії наказу та направлень отримувати відмовилась,
про що свідчить її підпис в акті перевірки.

Крім
цього, на момент проведення перевірки працівників допущено до проведення
перевірки, акт підписано продавцем, яка була присутня на момент проведення
перевірки. Так згідно ст.11-2 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні” ненадання документів платнику податків або надання їх з порушенням
вимог чинного законодавства, є підставою для недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до проведення перевірки.

Тобто
позивач на момент проведення перевірки, не вважав, що його право чи охоронювані
законом інтереси порушено, допустивши перевіряючих до проведення перевірки, та
не надав доказів у судовому засідання щодо порушення.

Крім
цього Законом України від 19.12.1995р. №481/95-ВР „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” не передбачено процедури проведення перевірок СПД
по питанню дотримання норм чинного законодавства в сфері роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Статтею
11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” визначено, що
перевірки в межах дотримання Закону України „Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового коньячного та плодового алкогольних
напоїв і тютюнових виробів” відносяться до позапланових, тобто перевірка
діяльності приватного підприємця проводилась позапланово, та у відповідності до
вимог чинного законодавства України.

Враховуючи
вищевикладене, для реалізації повноважень, наданих Законом № 509-ХІІ, та в
межах повноважень, визначених Законом № 481/95-ВР, органи державної податкової
служби проводять перевірки суб'єктів господарювання з метою здійснення контролю
за дотриманням вимог Закону № 481/95-ВР.

Виходячи
з наведеного позов задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу
7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

В
позові відмовити.

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення,
апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.В.
Гладюк

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.