ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.10.08 р.                     Справа № 15/150

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічні системи” м. Київ ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічне підприємство “Експрес” м. Макіївка ()

про стягнення основної заборгованості в сумі 35925,86 грн., інфляції в розмірі 574,76 грн., 3% річних в сумі 292,33 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Холоїмов В.В. за довіреністю б/н від 01.10.2008 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічні системи” м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічне підприємство “Експрес” м. Макіївка про стягнення основної заборгованості в сумі 35925,86 грн., інфляції в розмірі 574,76 грн., 3% річних в сумі 292,33 грн.

Ухвалою суду від 12.09.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/150, розгляд справи був призначений на 02.10.2008 р., сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

У порушення вимог ухвал суду від 12.09.2008 р., 02.10.2008 р. відповідач в судове засідання 02.10.2008 р., 23.10.2008 р. не з’явився без повідомлення про причину неявки, витребувані документи до суду не надіслав.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання. В матеріалах справи є повідомлення про вручення поштових відправлень № 9880778, № 1007832 з відміткою про вручення їх відповідачу (його представнику) 18.09.2008 р. та 09.10.2008 р.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) згідно ст. 181 ч. 1 Господарського кодексу України у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень був укладений усний договір купівлі-продажу товару. Вказане підтверджується рахунками-фактурами, видатковими накладними від 19.10.2007 р. на суму 4687,92 грн., від 19.10.2007 р. на суму 3465,00 грн., від 19.10.2007 р. на суму 3024,00 грн., від 24.10.2007 р. на суму 7911,25 грн., від 29.10.2007 р. на суму 2286,00 грн., від 31.10.2007 р. на суму 4536,00 грн., від 05.12.2007 р. на суму 235,72 грн., від 14.12.2007 р. на суму 4119,53 грн., від 14.12.2007 р. на суму 129,24 грн., від 14.12.2007 р. на суму 7131,20 грн., податковими накладними до кожної видаткової накладної, довіреностями на представника відповідача Варнавську В.А. на право отримувати товар, які в завірених копіях додані до позову.

За наявності вказаних первісних документів суд дійшов висновку, що позивач здійснив продаж відповідачу товару на загальну суму 37525,86 грн. У відповідача виник обов’язок оплатити вартість товару, що він станом на теперішній час виконав частково на суму 1600 грн., сума боргу складає 35925,86 грн. Часткова оплата підтверджується витягом з банківського рахунку позивача від 27.03.2008 р., який в завіреній копії доданий до позову.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору або іншого правочину.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Договір щодо строку оплати сторони не укладали, іншими актами цивільного законодавства строк оплати для сторін не встановлено, крім вищевказаної правової норми.

Таким чином, зобов’язання для відповідача оплатити вартість отриманого від позивача товару на суму 37525,86 грн. у термін після прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього прямо передбачено спеціальною нормою закону, яка регулює правовідносини купівлі-продажу – ст. 692 ч.1 ЦК України. Товар був прийнятий по датах, зазначених у видаткових накладних. Наступного дня після вказаних у накладних дат для відповідача настав строк оплати за товар. На третій день від дати прийому товару для відповідача почалося витікання прострочення виконання грошового зобов’язання.

Позивач додатково направляв відповідачу лист-вимогу вих. № 38-02/4 від 21.04.2008 р. на оплату заборгованості за отриманий товар на суму 37525,86 грн., який відповідач отримав 03.05.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, доданим до матеріалів справи.

Відповідач будь-яких заперечень на позовні вимоги до суду не надав, платіжні документи у підтвердження виконання грошового зобов’язання перед позивачем на суму заборгованості не представив.

За вказаних обставин суд позовні вимоги щодо стягнення основного боргу на суму 35925,86 грн. задовольняє.

Згідно до ст. 625 Цивільного кодексу України якщо порушені відповідачем зобов’язання носять грошовий характер, він не звільняється від відповідальності за неможливістю його виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Іншого розміру процентів умовами договору або законом для даних правовідносин сторін не встановлено.

У зв’язку з простроченням виконання грошового зобов’язання з боку відповідача позивач згідно ст. 625 ЦК України за період з 12.05.2008 р. по 18.08.2008 р. нарахував на суму основного боргу 35925,86 грн. інфляцію у розмірі 574,76 грн. та 3% річних у розмірі 292,33 грн.

За розрахунком суду сума інфляції за вищевказаний період складає 758,18 грн. (позивач у своїх розрахунках безпідставно застосував індекс інфляції за липень 2008 р. – 99,5%, що є невірним, тому як у вказаному місяці інфляція була менш 100%. Вказане вплинуло на загальний розмір інфляції у розрахунках позивача в бік її зменшення). Але суд при винесенні рішення згідно ст. 83 ч. 1 п. 2 ГПК України не може виходити за межі заявлених позовних вимог без наявності клопотання про це самого позивача. Такого клопотання до суду не надходило, тому задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань на суму 574,76 грн.

У розрахунку 3% річних позивач також допустив помилку, а саме вказав 365 календарних днів, а не 366, як це дійсно є у 2008 році. Тому суд зробив власний розрахунок: 35925,86 х 3% х 99 днів / 366 / 100% = 291,53 грн., і позовні вимоги про стягнення 3% річних задовольняє частково на вказану суму.

Згідно ст. 49 ГПК України у зв’язку з частковим задоволенням позовних вимог суд покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-36; 43; 49; 75; 83-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічне підприємство “Експрес” (юридична адреса: 86109, м. Макіївка, пров. Аральський, 27; ; розрахунковий рахунок 2197 в філії “Пролетарське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк”, МФО 334301) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічні системи” (юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Очаківська/Очаківський провулок, 5/6; ; розрахунковий рахунок 01 в ЗАТ Банк “Петрокоммерц-Україна”, МФО 300120) суму 36792,15 грн. (а саме: основний борг у розмірі 35925,86 грн., інфляційні нарахування в сумі 574,76 грн., 3% річних у сумі 291,53 грн.), витрати по сплаті державного мита у розмірі 367,92 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 117,99 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 23.10.2008 р. оголошено рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя