ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2008 р. Справа № 49/420-07

вх. № 11223/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Кононенко Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Сербінов О.В., дов. № 01-62юр/5523 від 08.10.2007 року

1-го відповідача - Нетудихата Д.В., дов. б/н від 02.11.2007 року

2-го відповідача - Мартинов Р.С., дов. № 2-30/07 від 18.04.2007 року

розглянувши справу за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків

до 1. ТОВ "Комунжитлосервіс", м. Харків

2. КП "Жилкомсервіс", м. Харків

про стягнення 3865,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який просить суд стягнути з 1-го відповідача на свою користь заборгованість за електроенергію у розмірі 3865,95 грн., яка виникла на підставі договору про постачання електричної енергії № 04-8411С від 18.08.2004 року. Свої позовні вимоги позивач обгрнутовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2007 року було залучено до участі у справі у якості 2-го відповідача КП "Жилкомсервіс".

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Представник 1-го позивача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що в період з квітня по червень 2007 року електроенергія, за яку нарахована заявлена до стягнення сума, фактично використовувалась мешканцями будинків, що перебували на балансі КПЖРЕП Червонозаводського району м. Харкова, правонаступником якого, на думку 1-го відповідача, є КП "Жилкомсервіс", тому 1-й відповідач вважає, що боржником по договору постачання електричної енергії № 04-8411С є КП "Жилкомсервіс".

Представник 2-го відповідача в судовому засіданні проти позову також заперечував, вказав, що КП "Жилкомсервіс" не є правонаступником жодного з комунальних виробничих житлових ремонтно - експлуатаційних підприємств м. Харкова, а тому не може вважатися боржником за спірним договором. Крім того, представник 2-го відповідача в судовому засіданні надав суду заяву про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Представник 1-го відповідача не заперечував проти залучення наданих доказів до справи.

Суд, дослідивши надані 2-м відповідачем документи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, а надані докази залучаються до матеріалів справи.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

18 серпня 2004 року між АК "Харківобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунжитлосервіс" був укладений договір № 04-8411С про постачання електричної енергії. Відповідно до умов договору позивач (Постачальник) зобов’язався постачати 1-му відповідачеві (Споживачеві) електричну енергію у відповідності з умовами договору, як різновид товару в обсягах, визначених розділом 5 згідно з визначеними цим договором умовами та величинами постачання електроенергії та потужності, а відповідач зобов’язався своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами договору. Ч. 1 розділу 2 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються користуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку. У відповідності до п. 1 додатку № 2 до договору встановлений розрахунковий період з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця. Розрахунки за електричну енергію здійснюються шляхом оплати повної вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (п.4.5 додатку № 2 до Договору).

Позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі, на підставі вищезазначеного договору в період з квітня 2007 року по червень 2007 року здійснив відпуск електроенергії 1-му відповідачу, що підтверджується матеріалами справи. Але відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання, відмовився від виконання обов’язків, покладених на нього умовами договору, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість спожитої електроенергії, внаслідок чого за період з квітня 2007 року по червень 2007 року утворилась заборгованість за отриману електричну енергію в сумі 3221,64 грн. та у відповідності до вимог Закону України „Про податок на додану вартість” нарахована та підтверджена матеріалами справи заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 644,31 грн. Заборгованість до цього часу 1-м відповідачем не сплачена.

1-й відповідав вказує, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки в спірний період електроенергія, за яку нарахована заявлена до стягнення сума, фактично використовувалась мешканцями будинків, що перебували на балансі КПЖРЕП Червонозаводського району м. Харкова, правонаступником якого, на думку 1-го відповідача, є КП "Жилкомсервіс", тому 1-й відповідач вважає, що боржником по договору постачання електричної енергії № 04-8411С є КП "Жилкомсервіс".

Як свідчать матеріали справи, 01.07.2003 р. КПЖРЕП Червонозаводського району м. Харкова та ТОВ „Комунжитлосервіс” укладений договір № 34 на утримання житлових будинків та при будинкових територій відповідно до якого 1-й відповідач зобов’язався забезпечувати кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування та ремонт житлового фонду, його технічного стану, дотримання належного санітарного стану прибудинкових територій. Також п. 3.2.8. цього договору передбачено обов’язок ТОВ „Комунжитлосервіс” своєчасно проводити розрахунки за спожиті енергоносії, за послуги по технічному обслуговуванню ліфтів та інш. Договір №34 був розірваний відповідно до угоди від 01.04.2007 р. в зв’язку з ліквідацією КПЖРЕП Червонозаводського райну.

КП "Жилкомсервіс" створене на підставі Рішення Харківської міської ради від 26.07.2006 року за № 69/06. 1-й відповідач, в порушення ст. 33 ГПК України, не надав суду жодних доказів на підтвердження правонаступництва КП "Жилкомсервіс" прав та обов’язків щодо договору про постачання електричної енергії № 04-8411С від 18.08.2004 року. Як і не надав жодного доказу припинення КПЖРЕП Червонозаводського району м. Харкова в установленому законом порядку. Тому суд не приймає твердження 1-го відповідача щодо правонаступництва КП "Жилкомсервіс" заборгованості за електроенергію, яка використовувалась на підставі договору про постачання електричної енергії № 04-8411С від 18.08.2004 року.

Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Згідно п. 1.6. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28 (зі змінами та доповненнями від 22.11.2006 року № 1497) далі Правила, 1.6. договір про постачання електричної енергії на основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Умови договору про купівлю-продаж електричної енергії між споживачем (субспоживачем) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом визначаються за згодою сторін. Цей договір укладається відповідно до законодавства України.

Згідно п. 5.1. Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Отже, договір є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до п. 2.5. договору про постачання електричної енергії №04-8411С від 18.08.2004 р. у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації відчуження у будь-який спосіб займаного приміщення споживач зобов’язаний повідомити постачальника за 7 діб до дня зміни власника приміщення, а постачальник зобов’язаний припинити постачання електричної енергії. Доказів звернення 1-го відповідача до позивача з пропозицією щодо розірвання договору, або внесення відповідних змін до матеріалів справи не додано.

2-й відповідач зазначає, що безпосередньо енергопостачання ліфтів та освітлення місць загального користування будинків КП "Жилкомсервіс" почало здійснювати з 21 червня 2007 року на підставі укладеного договору №04-1638С з АК "Харківобленерго". Копія вказаного договору додана до матеріалів справи. Проте додаток № 3.1. „Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку”, який визначає об’єкти енергопостачання, на цей час не підписаний сторонами.

Отже, станом на час розгляду справи, договір № 04-811С від 18.08.2004 року, укладений між АК "Харківобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунжитлосервіс" є чинним, та 1-й відповідач є стороною по договору – Споживачем та зобов’язаний своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та потужність.

Тобто, своїми діями 1-й відповідач порушив умови договору, вимоги ст. 526 ЦК України, де зазначено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 3221,64 грн. основного боргу за електроенергію та 644,31 грн. ПДВ на електричну енергію обґрунтовані та підлягаючі задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 102 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву 2-го відповідача про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунжитлосервіс" (адреса: 61031, м. Харків, просп. Гагаріна, 316-Б, кв. 1, п/р у Першій філії АКРБ "Регіон - Банк", МФО 351975, код 31642130) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (адреса: 61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12)

- на п/ рахунок № 07 у ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, код 00131954 - 3221,64 грн. заборгованості за електричну енергію та 644,31 грн. ПДВ на електричну енергію;

- на п/ рахунок 72 в Першій Харківській філії АКБ "Базис" МФО 351599, –102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Повний текст рішення підписаний 09.06.2008 року.

Суддя Кононова О.В.