ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.08 р.                     Справа № 40/105а

Господарський суд Донецької області у складі судді Підченко Ю.О.

при секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи

за позовом:                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД,

м.Донецьк,

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження

бізнесу» м.Донецьк,

про:                              визнання мирової угоди недійсною

за участю представників сторін:

від позивача:           Калмикова О.О. – довіреність;

від відповідач: Гончарова Д.О. – довіреність;

Відповідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні

оголошувались перерви з 29.05.2008р. до 30.05.2008р.,

з 30.05.2008р. по 06.06.2008р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД, м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», м.Донецьк про визнання недійсною мирової угоди, укладеної між позивачем та відповідачем 31.03.2008р., а також про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладення оспорюваної мирової угоди всупереч вимогам діючого законодавства України. Зокрема підставами недійсності мирової угоди позивачем вказано: відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації, підписання угоди з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД неповноважною особою, заниження вартості нерухомого майна, за рахунок якого задоволено вимоги, відсутність відповідного рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві.

28.05.2008р. відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою про визнання дійсною мирової угоди, укладеної 31.03.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу». Крім того, відповідачем заявлені вимоги про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна – будівлі та споруди виробничого і побутового призначення загальною площею 8183,7 кв.м, що розташовані за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; окремо стоячу нежитлову будівлю загальною площею 415,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 117а; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 46,4 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі п’ятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м.Донецьк вул.Університетська, 8.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» прийнято до розгляду спільно із первісним позовом.

Позивач у судовому засіданні 30.05.2008р. проти задоволення зустрічних позовних вимог надав заперечення. За твердженням позивача, з огляду на недійсність мирової угоди, належним власником спірного нерухомого майна є він.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази господарський суд встановив:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2007р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» порушено справу № 27/154Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.12.2007р. по справі № 27/154Б припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «Ремпобуттехніка» ЛТД, введено процедуру санації позивача, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Гартенко Віталія Федоровича (ліцензія № 216969).

31.03.2008р. відбулося засідання комітету кредиторів по справі №27/154Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД за участю керуючого санацією, повноважного представника позивача з правом дорадчого голосу та відповідача, на якому було прийняте рішення про укладення мирової угоди. Зазначене рішення оформлене відповідним протоколом засідання комітету кредиторів від 31.03.2008р, який підписаний головою комітету кредиторів, керуючим санацією та представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД.

За змістом мирової угоди від 31.03.2008р. грошові зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» частково задоволені шляхом передання у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» нерухомого майна, належного позивачу на праві власності, а саме об’єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а. Погашення решти заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД перед відповідачем здійснюється в розстрочку шляхом щомісячного перерахування грошових коштів рівними платежами.

Як встановлено, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД мирову угоду від 31.03.2008р. підписано керуючим санацією Гартенко Віталієм Федоровичем. Одночасно, з боку кредиторів мирову угоду від 31.03.2008р. підписано головою комітету кредиторів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.04.2008р. затверджено мирову угоду від 31.03.2008р. та припинено провадження по справі №27/154Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом неправомірними, такими, що спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи, а зустрічні позовні вимоги, за висновками суду, підлягають частковому задоволенню з огляду на таке:

За приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Згідно частини 1 статті 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. При цьому, за приписами абз.2 ч.4 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода може містити умови про обмін вимог кредиторів на активи боржника або його корпоративні права.

У відповідності до ч.1, 2 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода укладається у письмовій формі, підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Одночасно, за приписами вказаної статті мирова угода набирає чинності з дня її затвердження судом і є обов'язковою для боржника, кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

За таких обставин, враховуючи правову природу та юридичні наслідки правовідносин сторін щодо укладення у процедурі банкрутства мирової угоди, приймаючи до уваги вищенаведені положення ст.ст.4, 35, 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мирова угода одночасно є правочином і судовою процедурою у справі про банкрутство, яка фіксує волевиявлення сторін, спрямоване на припинення провадження у справі про банкрутство, а також на вирішення спірних правовідносин між сторонами щодо погашення вимог кредиторів.

Частиною 1 статті 39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що мирова угода може бути визнана господарським судом недійсною, якщо існують підстави для визнання угоди недійсною, передбачені цивільним законодавством України.

На підставі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Отже, вирішуючи спір про визнання мирової угоди недійсною повинно бути встановлено наявність обставин, передбачених статтями 203 та 215 Цивільного кодексу України, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до вимог статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок з доведення таких обставин належними доказами покладається на позивача.

Приймаючи до уваги бланкетний характер норм, заявлених позивачем у якості підстав для визнання недійсною мирової угоди від 31.03.2008р. (ст.39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України), суд оцінює обґрунтованість позовних вимог з урахуванням вказаних позивачем положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які, на його думку, були порушені під час укладення спірної мирової угоди.

За змістом ч.3, 4, 5 ст.35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів членів комітету (мирову угоду підписує голова комітету кредиторів). Одночасно, від імені боржника мирова угода укладається керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника, і підписують її.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» обумовлено, що з дня винесення ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади, управління боржником переходить до керуючого санацією, припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2007р. введена процедура санації по справі №27/154Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Ремпобуттехніка” ЛТД, м.Донецьк, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Гартенко Віталія Федоровича (ліцензія №216969), який мешкає за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 104а/74.

За таких обставин, враховуючи, що рішення про укладення спірної мирової угоди від 31.03.2008р. було прийняте на засіданні комітету кредиторів за участю керуючого санацією та представника боржника, тобто, правомочних представників сторін, приймаючи до уваги, що спірна мирова угода від 31.03.2008р. підписана керуючим санацією та головою комітету кредиторів, твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД про підписання спірної мирової угоди неповноважною особою та відсутність відповідного рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД про відчуження нерухомого майна, судом до уваги не приймаються як такі, що беззаперечно спростовуються матеріалами справи та прямо суперечать приписам ст.17, 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд не приймає до уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД на невідповідність спірної мирової угоди вимогам закону та порушення права власності останнього на нерухоме майно, оскільки абз.2 ч.4 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містить правову норму, яка прямо передбачає можливість включення до мирової угоди у справі про банкрутство умов щодо обміну вимог кредиторів на активи боржника, якими, зокрема, є нерухоме майно, розташоване за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а.

Твердження позивача про те, що загальна вартість нерухомого майна, за рахунок якого згідно мирової угоди було частково задоволено вимоги відповідача, є більшою, ніж сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», є необґрунтованими, такими, що спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи з огляду на таке:

За змістом наданих до матеріалів справи висновків №546/08/01, №546/08/02, №546/08/03 від 17.03.2008р. про незалежну оцінку вартості спірного нерухомого майна, складених Товариством з обмеженою відповідальністю „ДКС-Експертиза”, вартість останніх складає:

-          будівлі та споруди виробничого і побутового призначення загальною площею 8183,7 кв.м, що розташовані за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а – 3802630,31 грн.;

-           окремо стояча нежитлова будівля загальною площею 415,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 117а – 131254,14 грн.;

-           вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 46,4 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі п’ятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м.Донецьк вул.Університетська, 8 - 64251,84 грн.

Загальна вартість вказаного вище нерухомого майна складає 3998136,29 грн.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно із ст.5 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” суб’єктом оціночної діяльності, зокрема, є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом, згідно із виданим Фондом державного майна України, Українським товариством оцінювачів, Міжнародним центром приватизації інвестицій та менеджменту сертифікатом №1204 від 31.10.1998р., сертифікатом суб’єкта оціночної діяльності №6345/07, виданим 06.12.2007р. Фондом державного майна України, Товариство з обмеженою відповідальністю „ДКС-Експертиза” має право на здійснення робіт по незалежній оцінці майна.

Крім того, судом також прийнято до уваги, що відповідно до наданих до матеріалів справи інвентаризаційних справ №3/134567 та №6/24457, технічного паспорту вартість спірних об’єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а, складає 1832186,00 грн., що більше ніж в два рази менше оцінки, встановленої у висновках №546/08/01, №546/08/02, №546/08/03 від 17.03.2008р.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновки №546/08/01, №546/08/02, №546/08/03 від 17.03.2008р. про незалежну оцінку вартості спірного нерухомого майна, складені Товариством з обмеженою відповідальністю „ДКС-Експертиза”, твердження позивача про те, що вартість нерухомого майна є вищою, ніж розмір задоволених за його рахунок вимог відповідача, є необґрунтованими.

Посилання позивача на відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації мирової угоди, як на підставу визнання останньої недійсною, є неправомірними, враховуючи наступне:

Як зазначено у частини 1 статті 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом.

Таким чином, з урахуванням приписів ч.1, 2 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно яких мирова угода укладається у письмовій формі, підлягає затвердженню господарським судом та набирає чинності з дня її затвердження господарським судом, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД на недійсність мирової угоди з вказаних обставин суперечать положеннями ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та не можуть бути підставою для визнання мирової угоди недійсною.

Суд приймає до уваги, що будь-яких інших обставин або фактів, які б свідчили про недійсність спірної мирової угоди позивачем не вказано. Одночасно, при дослідженні змісту мирової угоди, підстав її укладання та затвердження, судом встановлено повну відповідність укладеної 31.03.2008р. мирової угоди положенням законодавства.

Таким чином, у зв’язку із встановленням судом на підставі повного, всебічного та об’єктивного розгляду справи фактів правомочності засідання комітету кредиторів, правомірності прийнятого комітетом кредиторів рішення про укладення спірної мирової угоди, повного дотримання порядку та умов укладення, підписання і затвердження спірної мирової угоди, відповідності умов спірної мирової угоди приписам діючого законодавства України, відсутності порушень прав кредиторів або інших осіб, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД про визнання недійсною мирової угоди від 31.03.2008р. по справі № 27/154Б не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а, не підлягають задоволенню, враховуючи, що в результаті затвердження мирової угоди від 31.03.2008р. відповідною ухвалою господарського суду Донецької області від 29.04.2008р. по справі № 27/154Б, згідно приписів частини 2 статті 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» остання набрала чинності, наслідком чого є перехід права власності на перелічене нерухоме майно до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу». Крім того, згідно з положеннями п.3.6 мирової угоди від 31.03.2008р. з моменту набуття останньою чинності, припиняється право власності боржника на об’єкти нерухомого майна. За таких обставин, враховуючи, що укладена між сторонами мирова набрала чинності з 29.04.2008р., за висновками суду 29.04.2008р. припинилось право власності позивача на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» в частині визнання спірної мирової угоди від 31.03.2008р. дійсною залишаються без задоволення з огляду на таке:

Відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.129 Конституції України суд вживає виключно ті засоби захисту законних прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які прямо передбачені законом.

При цьому, згідно із ст.220 Цивільного кодексу України з урахуванням п.4 Постанови Пленуму №3 від 28.04.1978р. Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» визнання договору дійсним як форма судового захисту застосовується лише відносно угод, щодо яких законом встановлена обов’язкова нотаріальна форма, від дотримання якої одна з сторін, незважаючи на узгодженість всіх істотних умов та повне або часткове виконання угоди, ухиляється.

Оскільки судом встановлено, що діюче законодавство України не вимагає обов’язкового вчинення мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, у нотаріальній формі, застосування такого засобу судового захисту як визнання мирової угоди дійсною є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» про визнання мирової угоди від 31.03.2008р. дійсною не підлягають задоволенню.

Одночасно, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» в частині визнання права власності на об’єкти нерухомого майна – будівлі та споруди виробничого і побутового призначення загальною площею 8183,7 кв.м, що розташовані за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; окремо стоячу нежитлову будівлю загальною площею 415,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 117а; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 46,4 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі п’ятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м.Донецьк вул.Університетська, 8, підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода у справі про банкрутство може містити умови обміну вимог кредиторів на активи боржника.

Як встановлено судом вище, в укладеній 31.03.2008р. мировій угоді, яка затверджена ухвалою господарського суду від 29.04.2008р. по справі № 27/154Б, сторони дійшли домовленості про те, що задоволення боржником вимог кредитора у розмірі 3998136,29 грн. здійснюється в обмін на активи боржника шляхом передачі у власність кредитору будівель та споруд.

Відповідно до положень п.3.8 мирової угоди, фактична передача об’єктів відбувається протягом п’яти календарних днів з моменту набуття чинності цією мировою угодою та оформлюється актом приймання-передачі.

Як встановлено судом, за актом приймання-передачі від 05.05.2008р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» прийнято будівлі та споруди виробничого і побутового призначення загальною площею 8183,7 кв.м, що розташовані за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; окремо стоячу нежитлову будівлю загальною площею 415,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 117а; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 46,4 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі п’ятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м.Донецьк вул.Університетська, 8.

Одночасно, в мировій угоди сторонами встановлено, що остання у разі набрання чинності є достатнім та необхідним правоустановчим документом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності кредитора на об’єкти.

Таким чином, враховуючи факт затвердження мирової угоди ухвалою господарського суду 29.04.2008р. по справі № 27/154Б, приймаючи до уваги фактичну передачу спірного майна позивачем відповідачу за актом приймання-передачі, за висновками суду у відповідності до положень ст.334 Цивільного кодексу України до відповідача перейшло право власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно статті 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Крім того, керуючись статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи, що з боку позивача оспорюється та не визнається право власності відповідача на спірні об’єкти нерухомості, приймаючи до уваги висновки суду щодо правомірності набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, а також приймаючи до уваги, що перехід права власності до відповідача підтверджено наданими до матеріалів справи документами, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу» в цій частині є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за первісним позовом підлягають віднесенню на позивача повністю. Судові витрати за зустрічним позовом підлягають розподілу між сторонами порівну.

Керуючись ст. ст. 4-3, 4-4, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», м.Донецьк про визнання недійсною мирової угоди від 31.03.2008р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресами: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; м.Донецьк, вул.Університетська, 8; м.Донецьк, вул.Петровського, 117а.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД, м.Донецьк задовольнити частково.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», м.Донецьк на об’єкти нерухомого майна - будівлі та споруди виробничого і побутового призначення загальною площею 8183,7 кв.м, що розташовані за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4а; окремо стоячу нежитлову будівлю загальною площею 415,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 117а; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 46,4 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі п’ятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м.Донецьк вул.Університетська, 8.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпобуттехніка» ЛТД, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр супроводження бізнесу», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 42 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Підченко Ю.О.