ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2008 р. м. Черкаси Справа № 17/4073

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С., з секретарем Волна С.В., за участю представників сторін:

позивача –Кірс В.В. - по довіреності,

відповідача –Біленький Є.Й. - директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/4073

за позовом

закритого акціонерного товариства «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7»

до

приватного підприємства «Мале виробничо-комерційне підприємство «Берк»

про

усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7»(далі-позивач) звернулось в суд з позовом до приватного підприємства «Мале виробничо-комерційне підприємство «Берк» про усунення перешкод у користуванні позивачем земельною ділянкою площею 1,1 га та замощенням 1 за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 609 шляхом зобов’язання відповідача демонтувати за власний рахунок залізобетонний паркан № 7 за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 609, та не перешкоджати вільному проїзду позивача через ворота огорожі № 6 на територію цілісного майнового комплексу, який знаходиться за вказаною адресою.

Позивач в судовому засіданні 30.10.2008 року уточнив позовні вимоги і просить суд зобов’язати відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою площею 1,1 га та замощенням 1 за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 609 шляхом демонтування відповідачем за власний рахунок залізобетонного паркану № 7 за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 609, та заборонити відповідачу перешкоджати вільному проїзду позивача через ворота огорожі № 6 на територію цілісного майнового комплексу, який знаходиться за вказаною адресою.

Підставою позову, на думку позивача є те, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.1995 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7», останнє отримало у власність цілісний майновий комплекс орендного підприємства РБМУ-7, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 609 на земельній ділянці площею 1,1 га. Вказану земельну ділянку згідно з розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації № 161 від 29.04.1998 року було надано у постійне користування ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7».Не зважаючи на це, відповідач чинить перешкоди у користуванні цим майном, що полягаєу самовільному зведенні ним залізобетонного паркану (позначеного на плані інвентарної справи за № 7), та у перекритті проїзду через ворота огорожі (позначеної на плані інвентарної справи за № 6), що обмежує можливість ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7» вільно володіти та користуватись належним йому майном, в тому числі шляхом проїзду до приміщень товариства та їх використання для господарських цілей.

Відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог з огляду на те, що позовна заява датована 14.08.2007 роком і підписана Вовком В.І., який на час підписання позовної заяви не займав посаду голови правління, також відповідач посилається на пропуск строку позовної давності, оскільки між позивачем та відповідачем передача об’єктів нерухомості у володіння та користування відбулась на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року та акту від 16.05.2001 року. У додатках до відзиву відповідач подав документи, що підтверджують надання позивачем дозволу на монтаж відповідачем тимчасової огорожі залізобетонними панелями по лінії розмежування (протокол № 1 від 19.06.2001 року уточнення передачі земельної ділянки МП «Берк»в Додатку № 3 до договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року). Крім того, в підписаному сторонами Акті від 05.07.2007 року погодження меж земельної ділянки МВКП «Берк»відсутні претензії зі сторони позивача як суміжного землекористувача. З цих підстав відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов, та просить суд відмовити в його задоволенні.

Ухвалою заступника Голови господарського суду Черкаської області від 02.10.2008 року строк вирішення спору було продовжено до 15.11.2008 року у зв’язку з перебуванням судді Боровика С.С. на лікарняному.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє в задоволення позовних вимог повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу державного майна від 31.10.1995 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7», позивач отримав у власність цілісний майновий комплекс орендного підприємства РБМУ-7, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 609, в тому числі і замощення 1.

Закритим акціонерним товариством «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7»зазначене нерухоме майно було у встановленому законом порядку зареєстроване (що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року на зазначене нерухоме майно за ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7»).

Крім того, суд на основі аналізу матеріалів справи встановив, що майно ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7», яке знаходиться за адресою по вул. Чигиринська, 609 в м. Черкаси, розташоване в межах земельної ділянки площею 1,1 га, яка огороджена, що підтверджується схематичним планом комплексу, погодженим в установленому порядку (а.с.11-12).

11 травня 1998 року Черкаською районною Радою народних депутатів було складено та підписано Державний акт на право постійного користування ЗАТ «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7»земельною ділянкою для несільськогосподарського використання площею 1.1. га в межах згідно з планом землекористування відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації № 161 від 29.04.1998 року.

Судом також встановлено, що відповідач - приватне підприємство «Мале виробничо-комерційне підприємство «Берк»є власником будівель, позначених на плані інвентарної справи за літ. Б-II (двоповерхове виробничо-побутове приміщення площею забудови 264 м2) та А-III (триповерхове приміщення адміністративної будівлі площею забудови 391,9 м2), які розташовані на земельній ділянці площею 1,1 га по вул. Чигиринська, 609 в м. Черкаси, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.05.2001 року, Актом прийому-передачі майна від 16.05.2001 року та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року.

За твердженням позивача, відповідач чинить йому перешкоди у здійснені повноважень власника, що полягає у самовільному зведенні ним залізобетонного паркану (позначеного в плані інвентарної справи за № 7), та у перекритті проїзду через ворота огорожі (позначеного в плані інвентарної справи за № 6), що фактично обмежує позивачу вільно володіти та користуватися своїм майном.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його права на землю, навіть якщо такі порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Отже, позивач має право звернутись до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та використанням належного йому на праві власності майна.

Одним із способів захисту цивільних прав і інтересів в силу статті 16 Цивільного кодексу України є припиненні дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності з підстав передачі об’єктів нерухомості у володіння та користування відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року та акту від 16.05.2001 року, оскільки предметом позову є усунення перешкод в користуванні належним позивачу майном, а не визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року та повернення майна з чужого незаконного володіння, і порушення прав позивача не пов’язане із укладенням цього договору, а стосується порушення його суб’єктивного права на користування власним майном.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач до одержання відповідачем Акта на постійне користування земельною ділянкою надав йому дозвіл на монтаж тимчасової огорожі залізобетонними панелями в залізобетонних стаканах без порушення асфальтобетонного замощення по лінії розмежування (протокол № 1 від 19.06.2001 року уточнення передачі земельної ділянки МП «Берк»в Додатку № 3 до договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року). Крім того, в підписаному сторонами Акті від 05.07.2007 року було погоджено межі земельної ділянки МВКП «Берк»і зазначено про відсутність претензій зі сторони позивача та Червонослобідської сільської ради як суміжних землекористувачів, а в Акті від 05.07.2007 року про перенесення в натуру проекту відведення земель МВКП «Берк»було зазначено, що межі земельної ділянки 0,1822 га проходять по існуючій огорожі капітального типу та по стіні будівлі. Тобто, на момент складання даних актів залізобетонний паркан (позначений в плані інвентарної справи за № 7) вже було встановлено відповідачем і претензій щодо нього у позивача не існувало.

За змістом статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідач в судовому засіданні 30.10.2008 року надав Договір оренди землі від 11.09.2008 року, зареєстрований у встановленому законом порядку, яким йому надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1822 га несільськогосподарського використання під розміщення майстерні по відновленню деталей сільськогосподарської техніки і транспорту за рахунок забудованих земель закритого акціонерного товариства «Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7», та Акт прийому-передачі від 11.09.2008 року цієї ділянки.

Крім того, судом встановлено, що частиною другою пункту 1.2. договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року було передбачено виділення відповідачу із належної позивачу земельної ділянки площею 1,1 га у користування земельну ділянку площею 0,1561 га з проїздом для автомобілів з вул. Чигиринської згідно з планом, що підписується сторонами та є складовою частиною договору. В подальшому Актом прийому-передачі майна від 16.05.2001 року відповідачу було передано зазначену земельну ділянку площею 0,1561 га з в’їздом для автомобілів з вул. Чигиринської згідно плану (додаток № 2 до договору купівлі-продажу), при цьому позивач зобов’язався надати відповідачу письмову згоду та необхідні документи щодо переоформлення прав користування цією земельною ділянкою (пункт 1.4 акта), та передано частину замощення, що улаштоване на цій земельній ділянці (пункт 1.5 акта).

З огляду на надання позивачем дозволу на монтаж відповідачем огорожі по лінії розмежування до одержання відповідачем Акта на постійне користування земельною ділянкою (протокол № 1 від 19.06.2001 року уточнення передачі земельної ділянки МП «Берк»в Додатку № 3 до договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року), погодження меж земельної ділянки МВКП «Берк»із зазначенням про відсутність претензій зі сторони позивача як суміжного землекористувача (Акт від 05.07.2007 року), передачу відповідачу земельної ділянки площею 0,1561 га з в’їздом для автомобілів з вул. Чигиринської згідно плану (додаток № 2 до договору купівлі-продажу), та частини замощення, що улаштоване на цій земельній ділянці (Акт прийому-передачі майна від 16.05.2001 року), укладенням відповідачем договору оренди спірної земельної ділянки площею 0,1822 га від 11.09.2008 року та його реєстрації у встановленому законом порядку, можливість в’їзду автомобілів позивача до свого майна з вул. Першотравневої згідно плану через ворота огорожі (позначеної на плані інвентарної справи за № 1), суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном, які, на думку позивача, полягають у самовільному зведенні відповідачем залізобетонного паркану (позначеного на плані інвентарної справи за № 7), та у перекритті проїзду через ворота огорожі (позначеної на плані інвентарної справи за № 6), що обмежує можливість позивача вільно володіти та користуватись належним йому майном, в тому числі шляхом проїзду до приміщень товариства та їх використання для господарських цілей.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи та вимог законодавства, суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі статті 49 ГПК України при відмові у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Суддя С.С.Боровик

Повний текст рішення оформлений та підписаний 30.10.2008 року.