ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.05.08
Справа  № 3/347-5/92 (2-716/2006)

Львівський
апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

судді                                                                                Бойко С. М.

Марко Р. І.

при
секретарі Гунька О.
П.

за
участю представників сторін:

від
позивачів (скаржників) -не
з'явився

від
відповідача -не
з'явився

від
третьої особи -не
з'явився

розглянув
апеляційну скаргу
ОСОБА_1, с. Сокільники, ОСОБА_2, с. Сокільники, ОСОБА_3, м. Львів б/н від
28.12.2007 р.

на
рішення
Господарського суду Львівської області від 18.12.2007 р.

у
справі № 3/347-5/92
(2-716/2006)

за
позовом ОСОБА_1, с.
Сокільники, ОСОБА_2, с. Сокільники, ОСОБА_3, м. Львів

до
відповідача ТзОВ
«Тиса», м. Львів

за
участю третьої особи Управління
державної реєстрації Львівської міської ради

про
визнання недійсними рішень загальних зборів, скасування державної реєстрації
змін до Статуту товариства

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Львівської області від 18.12.2007 р. у справі № 3/347-5/92 (2-716/2006)
припинено провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_3
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Тиса»від
12.08.2002 р., у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників від 22.11.2002 р. та скасування державної реєстрації
змін до Статуту товариства відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що у
зв'язку із систематичним невиконанням та неналежним виконанням обов'язків
директором ОСОБА_1, головним бухгалтером ОСОБА_3. та іншими учасниками
товариства, загальними зборами, що відбулися
22.11.2002 р. їх було виключено зі складу учасників товариства, а також
затверджено нову редакцію Статуту і Установчої угоди ТзОВ «Тиса». Загальні
збори учасників 12.08.2002 р. суд вважає неправомочними з огляду на те, що на
них були присутні  59, 34 % учасників
товариства, а також вважає, що оскільки на даних зборах вирішувалось питання
про внесення змін до Статуту товариства, які не були зареєстровані в
установленому порядку, то правові наслідки прийняття рішення від 12.08.2002 р.
відсутні. Відсутність строку, на який видана довіреність ОСОБА_4 на думку суду,
вказує на постійне призначення представником ОСОБА_5Також суд першої інстанції
зазначив, що спірна редакція статуту втратила чинність внаслідок прийняття
зборами учасників нових редакцій статуту ТзОВ «Тиса», зареєстрованих 17.09.2003
р., 02.02.2005 р., 08.12.2006 р., а чинне законодавство України не передбачає
можливості скасування державної реєстрації нечинної редакції статуту.

У своїй апеляційній скарзі позивачі
просять дане рішення повністю скасувати та прийняти нове, яким задоволити
позов, посилаючись на те, що ОСОБА_5не мав права брати участь у загальних
зборах учасників від імені ОСОБА_4 оскільки ст. 67 ЦК Української РСР
передбачає, якщо строк у довіреності не зазначений, вона зберігає силу протягом
1 року з дня її вчинення. Апелянт не погоджується також з висновком суду про
законність участі та голосування на загальних зборах учасників ОСОБА_6 та
ОСОБА_7., які згідно поданих ними заяв про вихід з товариства та отримання
належної їм частки, не мали права голосу, про що вказано і в постанові Вищого
господарського суду України від 24.05.2007 р. Позивачі вважають, що суд не
врахував, що на день прийняття спірного рішення загальними зборами учасників
товариства вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06.11.2003 р. не
набрав законної сили, а тому рішення про виключення з товариства у зв'язку із
злочинним заподіянням збитків могло бути прийняте лише після 06.11.2003 р.

У
заяві від 03.05.2008 р. позивачі просять розглядати апеляційну скаргу без
їхньої участі і врахувати висновки, які містяться у постанові Вищого
господарського суду від 24.05.2007 р. щодо правомочності зборів 12.08.2002 р.
та 22.11.2002 р., а також зазначили, що суд всупереч нормам законодавства та
Статуту визнав виключення з числа учасників ТзОВ «Тиса»ОСОБА_1  ОСОБА_2., ОСОБА_2.,ОСОБА_8 та ОСОБА_9.
правомірним лише на підставі вироку суду щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Розглянувши
наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які
містяться в апеляційній скарзі та у заяві апелянтів, заслухавши пояснення
представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої
інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «Тиса»від
12.08.2002 р., оформленого протоколом № 2, внесено зміни та доповнення до п.
9.2 Статуту товариства і Установчого договору, а також затверджено колективний
договір товариства.

Відповідно
до протоколу № 2 від 12.08.2002 р., на загальних зборах учасників товариства
були присутні 13 чоловік, що відповідає 63 % від загальної кількості учасників.

Також
матеріалами даної справи встановлено, що рішенням загальних зборів учасників
ТзОВ «Тиса»від 22.11.2002 р., оформленого протоколом № 9, затверджено нову
редакцію Статуту та Установчої угоди товариства у зв'язку з приведенням
установчих документів у відповідність із Законом України «Про господарські
товариства», а також виключено зі складу часників товариства за систематичне
порушення взятих на себе обов'язків ОСОБА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, за заявами про вихід зі складу товариства виключено учасників
ОСОБА_6, ОСОБА_11 внесено зміни до колективного договору, зареєстрованого № 428
від 16.08.2002 р.

Відповідно
до протоколу № 9 від 22.11.2002 р., на загальних зборах учасників товариства
були присутні 14 чоловік, що відповідає 66 % від загальної кількості учасників.

Згідно
ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори
учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності більш як 60 % голосів.

Пункт
5.3 Статуту ТзОВ «Тиса»узгоджується з даною нормою Закону, однак зазначено
також, що з питань, які вимагають одностайності, необхідна присутність всіх
учасників.

Відповідно
до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», учасники мають
кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному)
капіталі.

Господарський
суд першої інстанції безпідставно визнав довіреність, видану на ім'я ОСОБА_4.,
належною на підставі ст. 58 Закону України «Про господарські товариства»,
оскільки відповідно до ст. 67 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, якщо строк у довіреності не зазначений, вона зберігає силу
протягом 1 року з дня її вчинення.

Як
вбачається із вказаної довіреності (а. с. 104, Том 1), вона видана 03.04.2001
р. без зазначення строку її дії, тобто дія її припиняється 03.04.2002 р.

Отже,
ОСОБА_5не мав належних повноважень представляти та голосувати на загальних
зборах учасників 12.08.2002 р. в кількості 3 % голосів від імені ОСОБА_4
(протокол № 2 від 12.08.2002 р., а. с. 18, Том 1).

При
цьому, слід зазначити, що норми ст. 58 вказаного Закону не стосуються належного
оформлення довіреностей, а лише передбачають, що довіреність може бути видана
як на певний строк, так і на постійній основі, але про це повинно зазначатися в
самій довіреності.

Також
місцевим господарським судом помилково враховано голоси ОСОБА_12. (5 %) та
ОСОБА_13. (4 %), які вийшли зі складу учасників ТзОВ «Тиса»та отримали свої
частки у статутному фонді повністю, про що свідчать нотаріально завірені заяви
від 11.05.1999 р. та 18.09.1999 р. (а. с. 153, Том 1, а. с. 68 -71, Том 2).

Таким
чином, від імені ОСОБА_12. та ОСОБА_13. на загальних зборах учасників
12.08.2002 р. та 22.11.2002 р. не мали права голосувати за дорученням учасники
ОСОБА_14. та ОСОБА_15 відповідно.

З
огляду на вищевикладене, загальні збори учасників 12.08.2002 р. та 22.11.2002
р. не можуть вважатися правомочними, оскільки на них були присутні учасники з
належно оформленими повноваженнями, які володіють в сукупності 51 % і 54 %
відповідно. А отже, рішення, прийняті такими зборами, є недійсними.

Щодо
вироку місцевого Личаківського районного суду м. Львова від 06.11.2003 р., то
висновки, викладені в ньому, не можуть бути підставою для визнання правомірним
виключення учасників зі складу товариства, оскільки такі підстави чітко
передбачені ст. 64 Закону України «Про господарські товариства»та п. 4.2.5
Статуту ТзОВ «Тиса», оскільки виключення учасника з товариства може мати місце
лише на основі рішення зборів учасників.

Відповідно
до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи
наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте з неповним врахування всіх обставин справи та з
порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 89, 91, 99, 101 -105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ОСОБА_1, с.
Сокільники, ОСОБА_2, с. Сокільники, ОСОБА_3, м. Львів задоволити.

2.          Рішення господарського суду Львівської
області від 18.12.2007 р. у справі № 3/347-5/92 (2-716/2006) скасувати.
Прийняти нове рішення.

Позов
ОСОБА_1, с. Сокільники, ОСОБА_2, с. Сокільники, ОСОБА_3, м. Львів задоволити.

Визнати
недійсними рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Тиса»від 12.08.2002 р.,
оформлене протоколом № 2, та рішення від 22.11.2002 р., оформлене протоколом №
9.

Стягнути
з відповідача на користь позивача 50, 50 грн. витрат по сплаті державного мита.

3.          Доручити господарському суду
Львівської області видати наказ в порядку ст. 116 ГПК України.

4.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Матеріали справи скерувати на адресу
місцевого господарського суду;

Головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

Суддя
Бойко С. М.

Суддя
Марко Р. І.