ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 р.

№ 4/2416-21/350

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго"

на постанову

від 22.03.2007 року

Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 4/2416-21/350

за позовом

Дочірньої компанії (ДК) "Газ України" Національної акціонерної компанії (НАК) "Нафтогаз України"

до

Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго"

про

стягнення заборгованості на суму 129 390, 24 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Жигадло І.Б. (дов. від 15.07.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2006 р. ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу з урахуванням індексу інфляції (січень 2005 – вересень 2006) та річних (11.02.2005 –06.11.2006), а також пені (06.05.2006 –06.11.2006) за спожитий у січні –березні 2005 р. природний газ, поставлений на умовах укладеного між сторонами 30.12.2004 договору постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій №06/04-2104 ТЕ-21.

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.01.2007 (суддя Н.Мороз), яке залишене без зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2007 (колегія суддів: Н.Кравчук, Г.Гнатюк, О.Мирутенко) припинене провадження у справі в частині стягнення основного боргу, у зв’язку з його оплатою відповідачем після заявленого позову; інфляційні нарахування та річні присуджені до стягнення у повному розмірі; заявлена до стягнення пеня у розмірі 4576,32 грн. присуджена до стягнення у розмірі 1000,00 грн. на підставі ст.233 ГК України, положеннями якої надане право суду зменшувати її розмір, відмовивши у задоволенні у іншій частині заявленої пені.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані обґрунтованістю заявлених вимог. Заперечення відповідача проти заявлених вимог про стягнення пені, обґрунтовані положеннями Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" відхилені судами з огляду на те, що цей закон регулює правовідносини з реструктуризації боргу, що склався на 01.07.2003. Заявлений до стягнення борг виник у січні-березні 2005 р.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, відповідач посилається на неправильне застосування судами при ухваленні оскаржуваних рішень норм права; просить скасувати судові рішення в частині задоволення позовних вимог, відмовивши у позові.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частково до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і комунальні послуги, що утворилась станом на 1 грудня 2006 р." заборгованість, яка склалася станом на 01.12.2006 перед надавачами зазначених послуг реструктуризується у порядку, визначеному Законом України від 20.02.2003 № 554-ІV. Тобто, нарахування пені на борг з оплати спожитого у січні –березні 2005 р., визнаного судами обґрунтованим, суперечить зазначеним законодавчим положенням.

Крім того, відповідно до п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (ст.258 ЦК України).

Нарахування на борг, що виник у січні –березні 2005 р., пені за період з 06.05.2006 по 06.11.2006 та звернення до суду з позовом про її стягнення у листопаді 2006 р., суперечить ст.232 ГК України; позов заявлений поза межами строків позовної давності.

Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін (ст.260 ЦК України).

Судові рішення в частині присудженні до стягнення пені підлягають до скасування, у позові слід відмовити.

У решті –рішення та постанова ухвалені при правильному застосуванні норм права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 17.01.2007, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2007 у справі № 4/2416-21/360 скасувати в частині присудження до стягнення пені у сумі 1000,00 грн., відмовити у позові у цій частині.

У решті –рішення та постанову залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко