ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2008

Справа №2-25/3824-2008

За позовом Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Сімферополя», м. Сімферополь, вул.. Гурзуфська, 5

До відповідачів 1. Сімферопольського районного військового комісаріату, м. Сімферополь, вул.. Сельвинського, 91

2. Військового комісаріату АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Київська, 152

Про стягнення 2013,60 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Міркін А.Л., представник, дов. від 06.08.2007 року

Від відповідачів – не з'явились

Обставини справи:

Позивач – Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Сімферополя» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - Сімферопольського районного військового комісаріату, просить суд стягнути з Сімферопольського районного військового комісаріату заборгованість в сумі 2013,60 грн., у тому числі: основний борг – 1671,72 грн., 3% річних – 40,73 грн., сума інфляції – 216,13 грн., пеня – 85,02 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що у порушення умов договору № 224 від 02.12.2005 року, та прийнятих на себе зобов’язань відповідач сплачував за надані послуги не регулярно, не в повному обсязі та з порушенням строків оплати у зв’язку з чим виникла відповідна заборгованість.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву.

15.05.2008 року сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення даного спору, в порядку ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 15.05.2008 року строк вирішення даного спору продовжено відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, залучено Військовий комісаріат АР Крим.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 03.06.2008 року до участі у справі в якості відповідача залучено військовий комісаріат АР Крим.

Відповідачі в судове засідання не з'явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності суду не повідомив. Про дату слухання справи повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

02.12.2005 року між позивачем (водоканал) та Сімферопольським районним військовим комісаріатом (абонент) укладений договір № 224 на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації, відповідно до п. 1 якого водоканал бере на себе зобов’язання забезпечувати абонента питною водою при наявності води в джерелах у кількості не більш встановленого ліміту та на суму не більш суми, визначеної кошторисом на утримання абонента в частині оплати послуг з водопостачання та водовідведення, а також здійснювати водовідведення в обсягах, встановлених та визначених договором.

У відповідності до п. 3 договору, всі розрахунки абонентом за відпуск води та прийом стоків здійснюються у наступні строки та в наступному порядку: щомісячно до 25 числа здійснюється передоплата у розмірі 75% суми за споживану воду у минулому місяці. Кінцевий розрахунок за отримані послуги з водопостачання та водовідведення здійснюється до спливу поточного розрахункового місяця. За спливом вказаного строку абонент оплачує водоканалу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення до погашення заборгованості.

Пунктом 19 встановлено, що даний договір укладається строком по 02.12.2006 року, вступає в силу з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заяви однієї зі сторін про відмову від даного договору та (але) не спливе строк дії індивідуальних норм.

На оплату споживаних відповідачем послуг, позивачем на адресу відповідача були виставлені рахунки № 224 від 05.04.2006 року на суму 158,34 грн., № 224 від 11.05.2006 року на суму 170,52 грн., № 224 від 05.06.2008 року на суму 48,72 грн., № 224 від 05.07.2006 року на суму 121,80 грн., № 224 від 09.08.2006 року на суму 85,26 грн., № 224 від 11.09.2006 року на суму 97,44 грн., № 224 від 10.10.2006 року на суму 231,42 грн., № 224 від 08.11.2006 року на суму 231,42 грн., № 224 від 13.12.2006 року на суму 256,14 грн., № 224 від 12.01.2007 року на суму 32,64 грн., № 224 від 06.02.2007 року на суму 130,56 грн., № 224 від 14.03.2007 року на суму 106,08 грн., № 224 від 04.04.2007 року на суму 48,96 грн., № 224 від 14.05.2007 року на суму 146,88 грн., № 224 від 12.06.2007 року на суму 391,68 грн., № 224 від 10.07.2007 року на суму 81,60 грн., № 224 від 09.08.2007 року на суму 187,68 грн., № 224 від 11.09.2007 року на суму 73,44 грн., № 224 від 09.10.2007 року на суму 130,56 грн., № 224 від 11.12.2007 року на суму 114,24 грн., № 224 від 13.11.2007 року на суму 179,52 грн., на загальну суму 3024,90 грн. Слід зауважити, що вказані рахунки підписані Абонентом, тобто вказана сума заборгованості відповідно виставлених рахунків погоджена відповідачем.

Крім того, 04.04.2006 року, 11.05.2006 року, 05.06.2006 року, 05.07.2006 року, 09.08.2006 року, 07.09.2006 року, 10.10.2006 року, 08.11.2006 року, 13.12.2006 року, 12.01.2007 року, 05.02.2007 року, 13.03.2007 року, 04.04.2007 року, 04.05.2007 року, 06.06.2007 року, 09.07.2007 року, 08.08.2007 року, 10.09.2007 року, 08.10.2007 року, 10.12.2007 року, 07.11.2007 року були складені та підписані Водоканалом та Абонентом Акти виконаних робіт по абоненту № 224 на підтвердження об’ємів спожитої води та водовідведення.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати та не надано належних доказів погашення заборгованості.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3% річних – 40,73 грн., суму інфляції – 216,13 грн., пеню – 85,02 грн.

Ст.. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

В матеріалах справи (а.с. 69) наявний лист Військового комісаріату АР Крим № 1357 від 09.04.2008 року, адресований Сімферопольському районному військовому комісаріату, відповідно до якого Військовий комісаріат АР Крим повідомив про те, що у відповідності до довідок, які отримані з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, обласним військовим комісаріатам надана організаційно – правова форма «юридична особа», а районним (міським) військовим комісаріатам областей – «відокремлений підрозділ» юридичної особи.

Так, враховуючи те, що договір № 224 на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації укладався з Сімферопольським районним військовим комісаріатом, який є відокремленим підрозділом юридичної особи - Військового комісаріату АР Крим, суд вважає, що борг повинен бути стягнений саме з юридичної особи – Військового комісаріату АР Крим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 20.06.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, ст. 44-49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Військового комісаріату АР Крим (м. Сімферополь, вул.. Київська, 152, банківські реквізити невідомі, код 07785820) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Сімферополя» (м. Сімферополь, вул.. Гурзуфська, 5, рахунок № в КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ) 2013,60 грн., у тому числі: основний борг – 1671,72 грн., 3% річних – 40,73 грн., сума інфляції – 216,13 грн., пеня – 85,02 грн.

3.          Стягнути з Військового комісаріату АР Крим (м. Сімферополь, вул.. Київська, 152, банківські реквізити невідомі, код 07785820) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Сімферополя» (м. Сімферополь, вул.. Гурзуфська, 5, рахунок № в КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ) 102,00 грн. державного мита.

4.          Стягнути з Військового комісаріату АР Крим (м. Сімферополь, вул.. Київська, 152, банківські реквізити невідомі, код 07785820) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Сімферополя» (м. Сімферополь, вул.. Гурзуфська, 5, рахунок № в КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ) 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.