Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2008 р. Справа № 39/98-08

Колегія суддів у складі

головуючого судді Лакізи В.В., судді Камишевої Л.М., судді Северіна В.І.

при секретарі Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

позивача –ліквідатор Задружний Д.Р. (після перерви не з’явився)

відповідача - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2223Х/1-10) на ухвалу господарського суду Харківської області від 28 серпня 2008 року у справі № 39/98-08

за позовом ВОК "Лан" с. Землянки в особі ліквідатора Задружного Д.Р.

до ПП "Будар", с. Землянки, Вовчанський район, Харківська область

про визнання угоди та господарських зобов'язань недійсним

встановила:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 серпня 2008 року (суддя Швидкін А.О.) порушено провадження у справі та задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: столова, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-1 ;склад № 1 (тракторної бригади), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-2; склад № 2 (тракторної бригади), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-3; механізована майстерня, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-4; хімічний склад, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-5; гараж, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-6; будівля контори, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 250; нафтобаза.; Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 249-7; вагова току (приміщення бісової), Харківська область, Вовчанський район,с. Землянки, вул. Східна, 53-1; зерносховище (критий ток) (склад зберігання зерна), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 53-2; зерносховище току (склад зберігання зерна № 1), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 53-5; зерноочисний агрегат ЗАВ-20, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 53-3; склад свиноферми № 1, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Зарічна, 97-2; склад свиноферми № 2, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Зарічна, 97-2; свинарник, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Зарічна, 97-2; склад з погребом (приміщення комори), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 53-6; склад № 1 (фуражний), (склад зберігання зерна № 1), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 53-7; склад № 2 (насіннєвий), (склад зберігання № 3), Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 53-4; житловий будинок, Харківська область, Вовчанський район, с. Землянки, вул. Центральна, 155.

Відповідач з ухвалою суду в частині накладення арешту на майно ПП «Будар»не погодився, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу господарського суду Харківської області від 28 серпня 2008 року в частині накладення арешту на майно ПП «Будар»скасувати. Вказує на те, що господарський суд Харківської області в порушення вимог ст. 66 ГПК України не дослідив ту обставину, чи може невжиття заходів забезпечення утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не обгрунтував припущення, що майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржена ухвала прийнята при повному та всебічному з’ясуванні обставин справи, вона є обґрунтованою і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить ухвалу господарського суду Харківської області від 28 серпня 2008 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду, у зв’язку з чим судова колегія вважає можливим розглядати справу відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами.

У судовому засіданні 20.10.2008 року оголошено перерву до 23.10.2008 року для виготовлення повного тексту постанови.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить визнати договір № 27/02/м від 27.02.2006 року та господарські зобов’язання, які виникли на його підставі, недійсними та повернути сторони у первісний стан; скасувати право власності за ПП «Будар»на об’єкти нерухомого майна, зазначені в позові; зобов’язати КП «Вовчанське БТІ»здійснити скасування прав власності на нерухоме майно за ПП «Будар»; визнати за СВОК «Лан»право власності на об’єкти нерухомого майна, зазначені в позові; зобов’язати КП «Вовчанське БТІ»здійснити державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за СВОК «Лан».

У позовній заяві позивач також просив з метою забезпечення позову накласти арешт на майно, що є предметом договору (перелічене в податкових накладних від 27.02.2006 року), та на даний час знаходиться в користуванні відповідача, а також грошові кошти відповідача на його рахунках в розмірі 150000,00 грн. та урожай 2008 року.

Свою заяву позивач обґрунтовував тим, що невжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 39/98-08.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 серпня 2008 року (суддя Швидкін А.О.) порушено провадження у справі та частково задоволено клопотання позивача в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Згідно з п. 10 ст. 65 ГПК України суддя з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору вчиняє в необхідних випадках при підготовці справи до розгляду таку дію, як вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, яке допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ст. 67 ГПК України передбачає одним із заходів забезпечення позову накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Дії господарського суду по забезпеченню позову здійснюються з метою забезпечення виконання рішення господарського суду.

Заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватися господарським судом, зокрема, з урахуванням майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. ЗЗ ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарським судом Харківської області від 20.02.2006 року порушено провадження у справі № Б-39/12-06 про банкрутство СВОК «Лан». В частині 5 ухвали вказано, що з моменту прийняття ухвали про порушення у справі про банкрутство заборонити посадовим особам боржника або власнику його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти дії щодо відчуження майнових активів боржника, у тому числі пов'язані з передачею у тимчасове користування або продажем, включаючи цінні папери, валютні цінності.

Станом на 27.02.2006 року (дата укладення договору) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містився ряд записів щодо обтяження майнових активів боржника з обмеженням щодо їх відчуження (за погодженням з обтяжувачем). Серед таких записів міститься і публічне обтяження у вигляді податкової застави, що свідчить про необхідність погодження будь-яких операцій з його відчуження з органом державної податкової служби.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна, 23.11.2005 року було внесено запис про арешт всього нерухомого майна на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 01.11.2005 року у справі №35/515-05..

Стосовно майна, яке стало предметом договору, державним виконавцем ВДВС Вовчанського РУЮ при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження було складено акт опису і арешту майна від 19.01.2005 року, накладено арешт, встановлено обмеження права користування у вигляді заборони на відчуження арештованого майна. Описане майно передане на відповідальне зберігання Гаврюшенку П.В., який був попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що свідчить його підпис в акті (копія акту знаходиться в матеріалах справи).

Таким чином судова колегія вважає, що позивач довів, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарський суд обґрунтовано вжив заходи до забезпечення позову, врахувавши фактичні обставини справи.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 28 серпня 2008 року у справі № 39/98-08 прийнята при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до чинного процесуального права і підстави для її скасування відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Ухвалу господарського суду Харківської області 28 серпня 2008 року у справі № 39/98-08 залишити без змін.

Справу передати на розгляд господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

суддя Камишева Л.М.

суддя Сіверін В.І.