ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.08 р.                     Справа № 16/141

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

при секретарі Муравйовій М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Прокурора м.Слов’янська в особі Управління комунальної власності Слов’янської міської ради м.Слов’янськ, Донецької області

до відповідача: Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” закритого акціонерного товариства “Мысль” м.Слов’янськ

про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 13222,97грн.

За участю представників сторін :

Прокурор: Кілійчук Т.В. – посвідчення № 2373

від позивача: Сильченко О.В. – за довіреністю

від відповідача: Самохіна В.В. – за довіреністю

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.09.08р. порушено провадження по справі за позовом Прокурора м.Слов’янська в особі Управління комунальної власності Слов’янської міської ради м.Слов’янськ, Донецької області до Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” закритого акціонерного товариства “Мысль” м.Слов’янськ про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 13222,97грн. За вказаною позовною заявою розгляд справи призначено на 22.09.2008р. – 10год. 30хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання прокурора та представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Прокурора та представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не було надано, на підставі чого справу було розглянуто без застосування зазначених засобів. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України – правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України – судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди № 201/07 від 18.06.2007р., зміни та доповнення до договору від 01.05.2008р., акти приймання-передачі від 18.06.2007р., від 01.05.2008р., довідку про заборгованість, неналежне виконання відповідачем умов договору, з приводу чого утворилась заборгованість та були нараховані штрафні санкції.

Згідно ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України – позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог та умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст.5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Позивачем через канцелярію суду, в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, було надано заяву за № 01-08-1039 від 12.09.2008р. про збільшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 10199,99грн., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 48231,01грн. та розірвати договір оренди № 201/07 від 18.06.2007р. Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги позивача.

Відповідач надав до матеріалів справи відзив від 16.09.08р. та заперечує проти позовних вимог, посилаючись на сплату орендної плати у повному обсязі, згідно умов договору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та представників сторін, господарський суд встановив:

18.06.2007р. між Управлінням комунальної власності Слов’янської міської ради та Дочірнім підприємством “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” закритого акціонерного товариства “Мысль” було укладено договір оренди за № 201/07 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м.Слов’янська (далі – договір), згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду частину нежитлового вбудованого приміщення (далі – об’єкт оренди), яке знаходиться на першому поверсі житлового будинку за адресою: м.Слов’янськ, бульвар Пушкіна, будинок № 7, для використання під надання комунальних послуг з обслуговування житлового фонду.

Відповідно до п.3.3. договору орендна плата сплачується Орендарем починаючи з моменту підписання акту приймання-передачі до моменту фактичної передачі займаного об’єкту оренди по акту Орендодавцеві.

Згідно п.3.5. договору оренда плата в грошовій формі сплачується Орендарем незалежно від наслідків своєї господарської діяльності щомісячно, не пізніше 15 числа наступного місяця.

Договір діє з 18.06.2007р. по 17.05.2010р. включно (п.10.2. договору).

Договір підписаний без заперечень та зауважень.

01.05.2008р. сторонами без заперечень були підписані зміни та доповнення до договору.

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано а ні змін, ні доповнень щодо виконання умов договору, крім тих, що надано до позову.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 18.06.2007р. та 01.05.2008р. між сторонами були підписані акти приймання-передачі нежитлового вбудованого приміщення, відповідно до умов договору.

Згідно п.п.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, та вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.797 Цивільного кодексу України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею.

Позивач, керуючись ст.22 Господарського процесуального кодексу України, надав заяву про відмову від позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати, у зв’язку з тим, що відповідач у повному обсязі погасив заборгованість з орендної плати, що підтверджується підписаним без розбіжностей актом звірки розрахунків.

Прокурор підтримав вимоги позивача.

Тому суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення суми заборгованості з орендної плати в розмірі 10199,99грн. підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

Крім того, у заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 48231,01грн. та розірвати договір оренди № 201/07 від 18.06.2007р.

Зазначені вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не були заявлені при подачі первісного позову, та в розумінні ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України є додатковою вимогою, про яку не йшлося в позовній заяві, тобто новою вимогою, яка має бути розглянута окремо при подачі іншого позову.

Згідно підпункту 3.7 пункту 3 Роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997р. за № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” передбачено: під збільшенням розміру позовних вимог (ч.2 ст.22 ГПК України) слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві, наприклад, якщо позов подано на суму основного боргу і позивач до прийняття рішення просить додатково стягнути штрафні санкції – штраф. Останні вимоги є новими, які мають бути розглянуті окремо.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

За вказаних обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 48231,01грн. та розірвання договору оренди № 201/07 від 18.06.2007р. не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача.

На підставі ст.ст.526, 527, 762, 797 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, п.4 ст.80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Припинити провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення суми заборгованості з орендної плати в розмірі 10199,99грн., на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та підписання.

Рішення підписане 22.09.2008р.

Суддя

Надруковано 5 примірників:

Сторонам – 3

Обл. прокурору – 1

у справу № 16/141

вик. Єрохіна В.В.