СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.08                                                                                 Справа № 16/5

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства "Антрацит", м.Антрацит Луганської області

до Державного підприємства "Донбасантрацит", м.Красний Луч Луганської області

про стягнення 1120 грн. 03 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Алексанян Ю.О. дов. від 12.04.07 № 22;

від відповідача –Магденко Т.П., дов. від 31.01.08 № 1-1/211,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1120 грн. 03 коп. за поставлену продукцію.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує з посиланням на списання боргу у зв’язку зі спливом строку позовної давності, про що подано представником відповідача заяву.

Сторони по справі досягли усної домовленості про поставку товару. На виконання правочину позивач поставив відповідачу товар на суму 1120,03грн., що підтверджено товарно-транспортною накладною, довіреністю відповідача на отримання ТМЦ та рахунком-фактурою (а.с.13,42,43). Відповідач отримав товар, що підтверджено довіреностями на отримання ТМЦ (а.с.42), але не сплатив за отриману продукцію 1120,03грн., у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 1120,03грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідач заперечує проти позову на підставі пропуску строку позовної давності.

Враховуючи викладене вище, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про задоволення позову в часті стягнення 1120,03грн., оскільки нормою ст.11 Цивільного кодексу України встановлено підстави виникнення прав та обов’язків із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних обов’язків є правочини та інші юридичні факти.

Між позивачем та відповідачем відбувся правочин, відповідаючий загальним засадам господарського та цивільного законодавства і передбачений законом, купівля-продаж товару –одна сторона (позивач) звернулася з пропозицією про продаж індивідуально визначеного майна до другій стороні (відповідачу), друга сторона (відповідач) купила необхідний для неї товар, що підтверджено відповідними документами, які маються в матеріалах справи.

Даний правочин врегульовано нормою ст.655 Цивільного кодексу України –купівля-продаж товару, а ст.693 ЦК України зобов’язує відповідача сплатити вартість товару повністю.

Таким чином, у відповідача виник обов’язок по сплаті отриманого товару та відповідальність за невиконання цього обов’язку.

Відповідач не сплатив вартість отриманої від позивача продукції, у зв’язку з чим позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду з проханням стягнути з відповідача борг в сумі 1120,03грн.

Поставка товару підтверджена належним чином на заявлену суму, тому борг слід стягнути з відповідача в сумі 1120,03грн.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності спростовуються правилом ч.2 ст.530 ЦК України, якою встановлено, що у разі якщо сторонами не визначено строку виконання обов’язку по оплаті товару (послуг), кредитор (позивач) вправі вимагати від боржника (відповідача) виконання обов’язку у будь-який строк, надіславши вимогу про виконання. Протягом семиденного строку відповідач зобов’язаний був виконати отриману від позивача вимогу (претензія від 20.08.07. №10/490, а.с.14) та оплатити куплений товар.

Таким чином, строк позовної давності починається з дня надіслання вимоги про оплату товару відповідачеві –з 20.08.07. і відповідач не мав права списати борг, адже сторонами при здійсненні правочину по купівлі-продажу товару не встановлено строку виконання обов’язку по оплаті продукції, і про своє порушене право позивач довідався з відповіді на вимогу (від 18.09.07. №1/1065, а.с.15).

На підставі викладеного, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.55 Конституції України особа має право на звернення до суду у зв’язку з порушенням її прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на вищезазначене, відповідач припустив порушення прав позивача, не сплативши борг на вимогу позивача. За таких підстав позов слід задовольнити і у відповідності до правил ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача, оскільки у зв’язку з його неправомірними діями позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.11, ч.2ст.530,ст.ст.655,693 ЦК України, керуючись ст.ст. 22,33,43,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного підприємства "Донбасантрацит", м.Красний Луч Луганської області, вул. ім. Косіора, 10, ід. код 32446546 на користь Державного підприємства "Антрацит", м.Антрацит Луганської області, вул. «Ростовська», 38, ід. код 32226065 борг в сумі 1120,03грн., витрати по держмиту в сумі 102грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. Видати наказ.

Дата підписання рішення –17.04.08.

Суддя                                                                                Р.М. Шеліхіна