ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2008 р.

Справа № 8/317/07-НР

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Жукової А.М.,

Суддів: Величко Т.А., Бойко Л.І.,

на підставі Розпорядження першого заступника голови суду №152 від 21.10.08р.

при секретарі судового засідання: Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Чикригін О.В.

від відповідача: Гроцький О.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства „ГеоЛогістікс Україна” у вигляді ТОВ, м. Одеса

на рішення господарського суду Миколаївської області від 27.05.2008р.

у справі №8/317/07-НР

за позовом Підприємства „ГеоЛогістікс Україна” у вигляді ТОВ

до ТОВ „Агрофірма Корнацьких”

про стягнення 9735.64грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.05.2008р. (суддя Горобченко Д.М.) у позові відмовлено з підстав не підтвердження та не доведення позивачем належними доказами факту понесення збитків, що зумовило відсутність правових підстав для стягнення позовної суми.

Не погоджуючись із висновками місцевого суду, Підприємство „ГеоЛогістікс Україна” звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, позов задоволити у повному об'ємі. На обґрунтування своїх доводів скаржник послався на те, що в рішенні немає посилань на зміни та доповнення до позовних вимог про стягнення коштів за простій автотранспортних засобів та контейнерного обладнання, які були надіслані до суду 14.05.08р.

Представник відповідача, заперечуючи позовні вимоги, просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судовою колегією встановлено таке.

Підприємство „ГеоЛогістікс Україна” 24 травня 2007 року звернулось з

позовом про стягнення з відповідача 9735.64грн. за простій автотранспортних засобів і контейнерного обладнання, обґрунтувавши свої вимоги тими обставинами, що вантажоотримувач - ТОВ „Агрофірма Корнацьких” допустило тривале оформлення вантажу на території України, який прибув по к/с WPG 0009264, WPG 0009265, WPG 0009255, внаслідок чого простій автотранспортних засобів та контейнерного обладнання склав загальну суму 2400 долл. США, яку відповідач гарантував сплатити гарантійним листом №75 від 10.02.05р. Проте, рахунок №282 від 28.02.2005р. на суму 12707,76 грн. (яка еквівалентна 2400 долл. США) сплачено частково в сумі 2500 грн. (що еквівалентно 472,15 дол. США). Письмова вимога про сплату заборгованості №2712/06 від 27.12.06р. залишена без задоволення в порушення ст.530 ЦКУ.

Заявою від 13.09.2007р. та 24.09.07р. позивач змінив позовні вимоги і просив стягнути загальну суму 8431.47грн., у т.ч.: 6150.50грн. збитків, 1685.24грн. інфляційних, 595.73грн. –3% річних. Ці вимоги позивач обґрунтував витратами, що виникли внаслідок перерахування ним на рахунки ПП „Олімпія” 10.02.2005р. 848.00грн. за простій автотранспорту протягом 4-х діб і Фірмі „INTERAGENT OCЕAN AGENCIES ЛТД” (Греція) 27.04.2005р. 1050 дол. США, що за курсом НБУ на день сплати склало 5302.50грн. за понаднормативний простій контейнерного обладнання. На обґрунтування надані бухгалтерські, платіжні документи, акти приймання-передачі виконаних робіт, міжнародні товаро - транспортні накладні. (а.с.85-88; 108-119; 120-125).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007 (суддя Гриньова Т.В.), яке постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.07р. залишено в силі, у позові відмовлено повністю. Судове рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо недоведеності факту понесення збитків під час перевезення і доставки вантажу за коносаментами WPG 0009264, WPG 0009265 та WPG 0009255 через взаємну суперечність дат та реквізитів в документах, наданих на підтвердження вимог.

Постановою ВГСУ від 18.03.2008р. (а.с.180-185) судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого суду з підстав відсутності у рішеннях жодної норми матеріального права, яка підлягає застосуванню у даних правовідносинах та відсутності жодних встановлених обставин справи та правового висновку щодо природи правовідносин сторін у даному спорі.

За розглядом справи новим складом, місцевий суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивачем. Зокрема, надані позивачем документи містять суперечливі і взаємовиключаючі відомості, а саме, акти виконаних Інтерейджент Оушн Ейдженсіз ЛТД складено 9.03.2005р., тоді як роботи виконані 19.01.05р. та 1.02.2005р., а у рахунках - фактурах від 9.03.05р. вказані інші коносаменти, за якими відбувалась поставка; ПП "Олімпія", також надавало послуги позивачеві з перевезення вантажів за іншим коносаментом - №0009266. Отже, місцевий суд дійшов висновку, що зазначення у первинних документах інших реквізитів не можна вважати помилкою чи опискою, оскільки поставка с/г обладнання на адресу відповідача відбувалася неодноразово і господарські взаємовідносини сторін не обмежуються обслуговуванням лише цього вантажу.

Разом з тим, слід зазначити, що рішення місцевого суду не містить висновків щодо природи правових відносин сторін, норм права, які підлягають застосуванню у даних правовідносинах та встановлених судом обставин, що суперечить ст.111-12 ГПКУ.

Відповідно зі ст.101 ГПКУ - апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи між гр. Корнацьким А.О. (Росія) –інвестором та ТОВ „Агрофірма Корнацьких” (Україна) –одержувачем інвестицій укладено договір №03 від 1.11.2004р. "про іноземне інвестування", за умовами якого інвестор зобов’язався здійснити іноземне інвестування шляхом внесення придбаного ним у канадської фірми „CanEnd International LTD” сільськогосподарського обладнання до статутного фонду одержувача інвестицій в обмін на емітовані останнім корпоративні права. Поставка інвестиційного обладнання здійснюється вантажовідправником на умовах С І Р - Чаусово 2 (а.с.62).

На виконання договору на адресу ТОВ „Агрофірма Корнацьких” канадською фірмою „CanEnd International LTD” по коносаменту № WPG 0009264 від 15.12.2004р. відвантажено сільськогосподарське обладнання в контейнерах: №8017539, 5212629 ( замовлення ТО 3322GT; сертифікат про походження товару від 14.12.2005р.);

- по коносаменту №WPG 0009265 від 14.12.2004р. в контейнерах №4982116, 6446215 (замовлення ТО 3323GT; сертифікат про походження товару від 14.12.2004р.);

- по коносаменту №WPG 0009266 від 29.12.2004р. (позивач посилається на к/с №WPG 0009255, який в матеріалах справи відсутній) відвантажено сільськогосподарське машинне обладнання в контейнерах №6826365, 6045598, 6013820, 4775330 (замовлення ТО 3626GT; сертифікат про походження товару від 22.12.04р).

У порт вивантаження Одесу вантаж прибув 19.01.2005р. по к/с 0009264; 0009265 та 4.02.2005р. по к/с 0009266, що підтверджено відмітками у коносаментах держслужб, що здійснюють контроль під час переміщення товарів через митний контроль. (ст.27 Митного Кодексу України).

Згідно оговорки у коносаментах, заявником по цьому вантажу є "ГеоЛогістікс Україна" ЛТД, який факсом від 21.01.05р. звернувся до ТОВ „Агрофірма Корнацьких” про надання документів на контейнери №8017539 та №5212629 для митного оформлення вантажу та організації перевезення автотранспортом до вантажоодержувача (а.с.133) на 24.01.2005р.

Довіреністю №36 від 24.01.04р. ТОВ „Агрофірма Корнацьких” уповноважила підприємство "ГеоЛогістікс Україна" здійснити експедицію вантажу - контейнерів №6446215; 5212629; 4982116; 8017539 з проходженням портових і митних формальностей, а також транспортування вантажів, що надходять на адресу підприємства та надано право одержувати та надавати необхідні документи; оформлювати митні та транспортні документи; діяти від імені та дорученням ТОВ „Агрофірма Корнацьких”.

Довіреністю №38 від 25.01.05р. ТОВ „Агрофірма Корнацьких” уповноважила підприємство "ГеоЛогістікс Україна" здійснювати вищезазначені аналогічні дії щодо вантажу в контейнерах № 6826365; 6045598; 60113820; 4775330. Прибулий вантаж по к/с 0009264; 0009265 передано під митний контроль Чорноморської регіональної Митниці 27.01.2005р., а вантаж по к/с 0009266 - 9.02.2005р. За умовами поставки СРТ "Двері Чаусово - 2" для здійснення внутрішнього митного транспортування експедитором ТОВ "ГеоЛогістікс Україна" задіяно автоперевізників, яким оформлено перевізні документи - МТТН згідно ст. 147 Митного Кодексу України, за якими вантаж перевезено під митний контроль Миколаївської Митниці, зокрема, 28.01.05р. під митний контроль передано вантаж, прибулий по к/с 0009264; 0009265; та 10.02.05р. вантаж, прибулий по к/с 0009266, що засвідчено штампом Миколаївської митниці на товаро - транспортних накладних (а.с. 64-88), а звільнено вантажі з з-під митного контролю, відповідно, 7.02.05р. та 16.02.05р.

Факсом №0902/1000-05 ОДС від 9.02.05р. та №0902/1720-05 ОДК від 10.02.2005р. експедитор "ГеоЛогістікс Україна" запросив у ТОВ „Агрофірма Корнацьких” гарантійний лист про оплату штрафних санкцій за наднормативне використання контейнерного обладнання та простій а/транспорту. Листом №75 від 10.02.2005р. ТОВ „Агрофірма Корнацьких” гарантувала оплату простою в сумі 2400 долл. США. (а.с. 29; 30; 136). Після розмитнення вантажу на Миколаївській митниці та надання одержувачем гарантійного листа підприємство "ГеоЛогістікс Україна" факсом від 19.02.2005р. (а.с.105) за №0902/1720-05 ОДК повторно повідомило ТОВ „Агрофірма Корнацьких” про неможливість експедирування вантажу до тих пір, доки вантажоодержувач не надасть гарантійний лист на оплату наднормативного збереження контейнерного обладнання в порту та простою а/транспорту, який задіяно для транспортування контейнерів (у зв'язку із несвоєчасним наданням ТОВ „Агрофірма Корнацьких” повного пакету документів для експедирування із п. Одеса в п.Чаусово - 2), одночасно зазначаючи, що з 19.02.05р. здійснено нарахування вартості простою а/м у розмірі 100 долл. США та 50 долл. США за наднормативне використання контейнерного обладнання за добу. Відповідно, експедитором обраховано вартість траспортно - експедиторського обслуговування вантажу (8 конт.) та направлено на оплату рахунок №282 від 28.02.2005р. на суму 12707,76 грн., який відповідачем сплачено частково в сумі 2500 грн. (а.с.32), що стало підставою для звернення з позовом про стягнення заборгованості в сумі 9735,64 грн.

Згідно розрахунку, викладеному у тексті позовної заяви, позивачем обраховано простій а/транспорту та понаднормативне використання контейнерного обладнання у тому числі:

- по к/с №0009255 (тоді як це к/с №0009266 від 29.12.04р. по якому вантаж прибув в Одеський порт 4.02.05р.) за період з 28.01.2005р. по 1.02.2005р.

- по к/с №0009264 від 15.12.04, №0009265 від 14.02.04р. (вантаж прибув в Одеський порт 19.01.05р.) за період з 11.02.05р. по 14.02.05р.

Заперечуючи позовні вимоги, з підстав викладених у відзиві від 18.09.07р., представник відповідача послався на безпідставність позовних вимог та зазначив, що згідно з ч.2 ст.12 ЗУ "Про транспортно - експедиторську діяльність", клієнт зобов'язаний відшкодувати експедитору лише документально підтверджені витрати, понесені останнім в інтересах клієнта. Фактично, вимоги позивача не ґрунтуються на фактичних обставинах, матеріалах справи, оскільки вантаж, що знаходився під митним контролем Миколаївської митниці 28.01.05р. (к/с 0009266) та 10.02.05р. (к/с 0009264; 0009265) остаточно розмитнений, відповідно, 7.02.05р. та 16.02.05р., отже, є незрозумілим визначення періоду простою а/транспорту та понаднормативного використання контейнерного обладнання за період з 28.01.05р. по 1.02.05р. та з 11.02.05р. по 14.02.05р. (а.с. 102). Крім того, згідно ст. 623 ч.2 ЦКУ - розмір збитків завданих порушенням зобов'язань доказується кредитором. Позивач не наводить доказів з чого саме складаються його збитки чи то додаткові витрати або штрафні санкції, не наведено з яких мотивів та на підставі яких саме норм визначається вартість або розцінки наднормативного простою а/транспорту та наднормативного використання контейнерного обладнання. Щодо посилань позивача на наявність у нього гарантійного листа про оплату, то це не може бути належним доказом у справі, оскільки позивач постійно перешкоджав відповідачеві в отриманні поставлених Корнацьким А.О. вантажів, і в результаті недобросовісних дій, які полягали в затриманні вантажу під митним контролем, ТОВ „Агрофірма Корнацьких” змушена була надати цей лист.

Перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставинам справи та повноти їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги, виходячи із наступного.

За змістом наявних у справі транспортно - супроводжувальних документів вбачається, що організацію перевезення вантажу із п. Монреаль по к/с 0009264; 0009265; 0009266 здійснював Генеральний агент (експедитор) в Канаді "Геологістікс Вінніпег", яким при заповнені відомостей в коносаментах зазначено агента - експедитора в Україні "ГеоЛогістікс Україна". Із сертифікатів про походження товару вбачається, що для перевезення с/г обладнання морським шляхом, генеральним агентом в Канаді замовлено контейнери, зокрема, по замовленню №ТО3322 GT: контейнери №8017539; 5212629 (к/с 0009264); по замовленню №ТО3323 GT замовлено контейнери №4982116; №6446215 (к/с 0009265); по замовленню ТО 3626 GT замовлено контейнери №6826365; 6045598; 6013820; 4775330. (к/с 0009266).

Згідно довідки з ЄДРПОУ (а.с.12) підприємство "ГеоЛогістікс Україна" здійснює організацію перевезення вантажів, транспортне оброблення вантажів тощо. Здійснення експедиторської діяльності врегульовано ст.316 ГКУ, ст.930 ЦКУ, ЗУ "Про транспортно - експедиторську діяльність" №1955-ІV від 1.07.2004р. Згідно із чинним законодавством, підставою виникнення експедиційних зобов'язань є договір транспортного експедирування. Реальний договір експедирування є різновидом договірного представництва, яке здійснюється, зокрема, шляхом видачі клієнтом експедитору довіреності, якщо вона є необхідною для виконання його обов'язків. Фактично, правовідносини щодо експедиції вантажу між сторонами виникли з 24.01.2005р. на підставі довіреностей.

Відповідно до ст. 931 ЦКУ - плата за виконання транспортно - експедиторських послуг визначається договором. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату. Із виставленого позивачу для оплати рахунку №282 від 28.02.2005р. в сумі 12707,76 грн. вбачається, що підставою для сплати зазначено "транспортно - експедиторське обслуговування". Відповідно до ч.2 ст.12 ЗУ "Про транспортно - експедиторську діяльність" - клієнт зобов'язаний у порядку передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування. Фактично, рахунок №282 від 28.02.05р. не містить документального обґрунтування визначеної до сплати суми.

Враховуючи положення ст. 931 ЦКУ - відповідачем 16.03.05р. перераховано розумну плату - 2500 грн.

Доводи позивача про те, що сума рахунку №282 від 28.02.2005р. стосується сплати простою а/транспортних засобів та контейнерного обладнання відповідно до гарантійного листа №75 від 10.02.2005р., який відноситься до одностороннього договору, судом не приймаються до уваги, оскільки вартість транспортно - експедиційних послуг та штрафні санкції за простій транспортних засобів за правовою природою не є ідентичними.

Відповідно до ст. 626 п.2 ЦКУ - договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимагати без зустрічного обов'язку щодо першої сторони. До таких договорів відносяться договори доручення, дарування, займу. Гарантійний лист №75 від 10.02.2005р. не відповідає загальним засадам цивільного законодавства щодо укладення правочинів. Фактично, цей гарантійний лист є відповіддю на лист позивача №0902/1720-05 ОДК від 10.02.2005р. про сплату в іноземній валюті простою контейнерів №4982146; 6446215; 8017539; 5212629; 6045598; 6826365; 4775330; 6013820 та а/транспорту.

Відповідно до ст.34 ГПКУ - обставинами справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів про факт простою а/транспортних засобів та понаднормативного використання контейнерного обладнання, а також правомірності обрахування штрафних санкцій в іноземній валюті.

Зокрема, визначаючи період простою контейнерів №6045598; 68262365; 6013820; 4775330 з 28.01.2005р. по 1.02.2005р. позивачем не враховано, що ці контейнери поступили в Одеський МТП 4.02.2005р. по к/с №0009266; контейнери №4982116; 6446215; 8017539; 5212629 прибули в Одеський МТП - 19.01.2005р. по к/с №0009264; 0009265, а період простою визначено з 11.02.05р. по 14.02.2005р. після розмитнення вантажу.

Проте, обрахування періоду наднормативного використання контейнерів, суперечить документам, які представлені позивачем для підтвердження своїх вимог про стягнення збитків в порядку ст.228 ГКУ, сплачених грецькій фірмі "INTERAGENT OCEAN AGENCIES LTD". Так, із рахунків - фактур №ІА/ІМ -0044; №ІА/ІМ- 0045; №ІА/ІМ-0046 від 9.03.2005р. про оплату коштів за демередж контейнерів вбачається, що транспортні засоби контейнера №6446215; 4982116; 5212629; 8017539 відвантажено 19.01.05р. т/х "Енерджайзер" по к/с ТО 3322 GT; ТО 3323GT, а контейнера №6045598; 6013820; 4775330; 6826365 відвантажено 1.02.05р. на т/х "Бікон-3" по к/с ТО 3626 GT. (Колегія суддів вважає, що при формуванні інвойсу №ІА/ІМ-0046 інофірмою допущено описку в даті відвантаження, оскільки ці контейнери поступили 4.02.2005р.у порт призначення по к/с 0009266).

Номера коносаментів, по яким здійснено повернення контейнерів грецькій фірмі співпадають з номерами замовлень генерального агента (експедитора) Канади на транспортні засоби для перевезення с/г обладнання по к/с 0009264; 0009265; 0009266. Підставою сплати позивачем коштів інофірмі є укладений між ними договір № ІА/ІМ-05/01 від 1.02.2005р., що зазначено в актах приймання - передачі послуг (а.с.108-111).

Відповідно до ст.174 ГКУ - господарське зобов'язання може виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно правового акту, що регулює господарську діяльність, а підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ст. 218 п.1 ГКУ). Господарське правопорушення - це винне, протиправне діяння, що завдає шкоди господарським відносинам, правам і законним інтересам суб'єктів господарювання. Склад господарського правопорушення включає 4 обов'язкові елементи: протиправну поведінку суб'єкта господарювання; наявність шкідливих наслідків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою; вину правопорушника, які є обов'язковими для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків. При цьому, тягар доведення факту порушення виконання зобов'язання контрагентом покладається на позивача відповідно до ст. 623 ЦКУ.

Проте, матеріалами справи не доведено порушення відповідачем господарських зобов'язань.

Так, виконуючи транспортно - експедиторські функції за довіреностями, підприємство "ГеоЛогістікс Україна" задіяло для перевезення вантажу на Чаусово - 2 суб'єктів підприємницької діяльності - автоперевізників. Надання послуг автоперевізниками, врегульовано ЗУ "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 5.04.2001р., Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затв. Наказом МТУ №363 від 14.10.1997р. зареєстр. МЮУ 20.02.1998р. за №128/2568, Статутом автомобільного транспорту УРСР.

Відповідно до ст.145 САТ - підставою для нарахування штрафу за простій автомобіля слугують відмітки у товаро - транспортній накладній та подорожньому листі про час прибуття та вибуття автомобіля. Пунктом 8.25, 8.26 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні визначено, що час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється з моменту коли водій подав подорожній лист в пункті навантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред'явлення водієм товаро-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

Порядок оформлення документів на перевезення визначено п.11.1-11.11 Правил.

Оглядом МТТН встановлено, що товаро - транспортні накладні серії "СМR" (а.с. 69-70; 76-77; 85-88) не містять номеру, дати їх виписки, графи 22, 24 накладних - не заповнені відповідно із вимогами Правил. Акт приймання - здавання виконаних робіт від 2.02.2005р. ПП "Олімпія" (а.с. 120-121) суперечить правилам складання актів п.15.1-15.6 Правил, а оплата позивачем перевізнику ПП "Олімпія" 848 грн. за простій а/транспорту за 4 доби по рахунку №03 від 27.01.05р. не є підставою для відшкодування цих коштів відповідачем відповідно до ст. 224-228 ГКУ.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено факт порушення відповідачем господарських зобов'язань, внаслідок яких, позивачем понесено збитки, а відтак, підстав для скасування рішення господарського суду немає.

Керуючись ст.99, 101-105 ГПКУ,

суд постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 27.05.2008р. у справі №8/317/07-НР залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає чинності з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця до ВГСУ.

Головуючий суддя                                                                      А.М. Жукова

Судді                                                                                                    Т.А. Величко

Л.І. Бойко