ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р.

12:30

Справа № 6/428/08

23.09.2008 р. 12 год. 30 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом

Прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1.

до відповідача

Відкритого акціонерного товариства «Миколаївського спеціалізованого автотранспортного підприємства 1401», м. Миколаїв, вул. Автомобільна, 2

про

Стягнення за рахунок активів податкової заборгованості в сумі 58973,12 грн.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача

Чуприна А.М., довіреність № 29/9/10-007 від 08.01.2008 року.

Від відповідача

Представник не з»явився.

У судовому засіданні приймає участь прокурор Дмитрук С.В.

Предмет спору: Прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою та просить стягнути за рахунок активів відповідача податкову заборгованість в сумі 58973,12 грн.

Відповідач заперечень проти позову не надав, представник у судове засідання не з»явився, про причини неявки не повідомив.

Ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі та про проведення підготовчого провадження у справі надіслані на адресу відповідача та отримані ним 03.09.2008 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та прокурора,

встановив:

Відповідач, зареєстрований як юридична особа Миколаївським міськвиконкомом 05.10.1998 року, про що свідчить копія свідоцтва про держреєстрацію.

На підставі ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991 № 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів та має заборгованість перед бюджетом в загальному розмірі 58973,12 грн., у тому числі:

-          податок на додану вартість в сумі 27514,85 грн., у тому числі 7244,02 грн. пеня;

-          орендна плата в сумі 31458,27 грн.

Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованість зі сплати податку на додану вартість виникла у зв’язку з неповною сплатою нарахованого відповідачем у податкових деклараціях за грудень 2007 року, лютий 2008, квітень 2008 року податкового зобов’язання в загальному розмірі 17978 грн., а також у зв’язку з несплатою застосованих позивачем у податковому повідомленні-рішенні від 27.03.2008 року № /0 штрафних санкцій з ПДВ в розмірі 3118,96 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання з податку на додану вартість, відповідачу нараховано 7 244,02 грн. пені.

Відповідно до даного розрахунку заборгованість з орендної плати виникла у зв’язку з неповною сплатою нарахованих податкових зобов’язань згідно податкових декларацій та уточнюючих декларацій за 2006, 2007 року.

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Оскільки вищезазначене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем та залишилось неоскарженим в адміністративному та судовому порядках, визначене позивачем податкове зобов’язання вважається узгодженим в розумінні ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до п. п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду (господарського суду).

Враховуючи, що заборгованість відповідачем залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.          Стягнути за рахунок активів з Відкритого акціонерного товариства «Миколаївського спеціалізованого автотранспортного підприємства 1401», м. Миколаїв, вул. Автомобільна, 2, ід. код 00858415 на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 58973,12 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко