ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

30.10.2008 р.                                                             Справа №21/235

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, вул. Зигіна, 1, м.Полтава, 36014

до Приватного підприємства "Цивільбудмонтаж", вул. Матросова, 3, кв. 41,м.Полтава, 36002

про стягнення 9398,03 грн.

Суддя: Тимченко Б.П.

Секретар судового засідання: Скок І.А.

Представники:

від позивача: Ляпота І.М., дов. № 04-420/3518 від 26.2.2007р.

від відповідача: Стребко В.І., дов. № 15 від 18.05.2006р.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення адміністративно- господарських санкцій та пені в сумі 9398,03 грн.

Представник позивача на позові наполягає.

Представник відповідача проти позову заперечує.

Розглянувши матеріли справи, суд встановив:

Згідно статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-IV) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст.19 Закону і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 20 Закону України ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-ІУ) "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. У відповідності до ч.2 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідач у своєму відзиві на позов проти позову заперечує з наступних підстав:

У своєму розрахунку позивач виходить з вихідних даних поданого звіту і вказує, що на його підприємстві працювало 38 осіб, але відповідно до довідки про середньо облікову кількість штатних працівників облікового складу в 2007 році в товаристві працювали: січень - 35 осіб, лютий - 36 осіб, березень - травень 37 осіб, а починаючи з червня 38 осіб. Якщо, взяти розрахунок за період з січня 2007 року по червень 2007 року то на підприємстві повинен працювати лише один інвалід, який і працював у відповідача.

Починаючи з червня 2007 року норматив складав два інваліди. У зв'язку з цією обставиною ПП „Цивільбудмонтаж" з даного періоду щомісячно подавало звіти до міського центру зайнятості за формою № 3-ПН з метою направлення до підприємства інваліда для його працевлаштування.

Ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюються державною службою зайнятості, органами Міністерства праці України, міністерства соціального захисту України, місцевими Радами народних депутатів, громадським організаціями інвалідів.

Аналіз положень вказаного Закону дає підстави для висновку про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати й працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч. 1 ст. 18 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи відповідачем норматив по працевлаштуванню інвалідів було виконано частково, а саме за 6 місяців 2007р.

Враховуючи вище викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Цивільбудмонтаж" (вул. Матросова, 3, кв. 41, м.Полтава, 36002, р/р 260073224 АБ "Полтава-банк", МФО 331489, ) на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ( вул. Зигіна, 1, м.Полтава, 36014, отримувач: УДК м.Полтава, р/р 0002 банк отримувач: ГУДКУ в Полтавській області, МФО 831019) адміністративно-господарські санкції у розмірі 4565,79 грн., 133,22 грн. - пені.

Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили за заявою сторони, на користь якої прийнято рішення.

3. В частині стягнення 4565,79 грн. основного боргу та 133,22 грн. пені в позові відмовити.

Суддя                                                                      Б.П.Тимченко

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.