ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2008 р. Справа № 21/140-08

вх. № 5416/5-21

Суддя господарського суду Пелипенко Н.М.

при секретарі судового засідання Цирук Е.М.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Арма Факторинг", м. Київ

до ПП "ЛеД", м. Харків

про стягнення 374175,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відповідно до заяви про збільшення ціни позову за вх. № 17072 від 22.09.2008р. просить суд стягнути з відповідача 383523,66 грн. основного боргу, 53902,89 грн. пені, 3% річних в сумі 7198,93 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідно до вимог договору поставки від 25.04.2006р., укладеного між ПП "Компанія "Ладья" та ПП "Лед" була здійснена поставка товару по товарно- транспортним накладним у грудні 2007 року на загальну суму 383523,66 грн., право вимоги якої передано від ПП "Компанія "Ладья" до ТОВ "Арма Факторинг" на підставі договору генерального факторингу № 51-07Ф від 26.11.2007р.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В судове засідання 21 жовтня 2008 року позивач не з’явився, на адресу господарського суду надіслав телеграму, відповідно до якої просить суд розглянути справу за наявними в ній матеріалами. У попередніх судових засіданнях свої позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримував та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень не надав, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

25 квітня 2006 року між ПП "Ладья" та ПП "ЛеД" було укладено договір поставки з додатковими угодами до нього № 1 від 25,04.2006 року, № 2 від 25.04.2006 року та № 3 від 23.11.2007 року.

Згідно п. 1.1 договору поставки від 25.04.2006 року продавець (ПП "Ладья") зобов’язується систематично поставляти та передавати у власність покупцю (ПП "ЛеД") товар, а покупець зобов’язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Передача товару, відповідно до вказаного договору, відбувалась на підставі товарно-транспортних накладних № Л-00003511 від 04.12.2007 року на суму 75696,00 грн., № Л-00003512 від 04.12.2007 року на суму 274203,66 грн. та № Л-00003600 від 21.12.2007 року на суму 33624,00 грн., всього на загальну суму 383523,66 грн., отримання якого підтверджено довіреностями ИАЕ № 974058 від 04.12.2007 року та ИАЕ № 974059 від 21.12.2007 року.

Відповідно до умов додаткових угод до договору від 25.04.2006 року розрахунки за кожну поставлену партію здійснюється на розрахунковий рахунок продавця (ПП "Компанія Ладья") в термін 60 календарних днів з моменту отримання товару.

Однак, як свідчать матеріали справи, 26 листопада 2007 року ПП "Компанія Ладья" уклала генеральний договір факторингу № 51-07 Ф з ТОВ "Арма Факторинг" (позивач по справі) та додаткові угоди до нього № 04 від 04.12.2007 року та № 07 від 21.12.0227 року, відповідно до умов яких Клієнт (ПП "Компанія Ладья") відступив Фактору (ТОВ "Арма Факторинг") право грошової вимоги до ПП "ЛеД" (відповідач по справі) за договором поставки від 25.04.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача (ПП "ЛеД") були направлені повідомлення від 04.12.2007 року та 21.12.2007 року про відступлення права грошової вимоги Факторові - ТОВ "Арма Факторинг" на накладними № Л-00003511 від 04.12.2007 року № Л-00003512 від 04.12.2007 року та № Л-00003600 від 21.12.2007 року, з чим відповідач погодився і надав на це свою згоду надіславши листа за вих. № 21 від 21.11.2007 року.

Згідно ч. 3 ст. 1081 ЦК України, клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Проте, п. 3.13. договору генерального факторингу № 51-07 Ф від 26.11.2007 року, укладеного між ПП "Компанія Ладья" та позивачем по справі - ТОВ "Арма Факторинг" встановлено наступне: якщо Боржник (ПП "ЛеД") не здійснить платежі Факторові (ТОВ "Арма Факторинг") у термін, визначений умовами основного договору, Клієнт (ПП "Компанія Ладья") протягом 5 банківських днів з моменту настання терміну платежу повертає Факторові суму боргу Клієнта перед Фактором у повному обсязі та сплачує Факторові плату за користування фінансуванням. Протягом двох банківських днів після отримання боргу та плати від Клієнта Фактор передає Клієнтові відступне право вимоги шляхом передачі документів на підставі акту-приймання-передачі та повідомляє Боржника про зворотне відступлення права грошової вимоги Клієнтові.

Таким чином, з вищевказаного вбачається що договір генерального факторингу № 51-07 Ф від 26.11.2007 року передбачає інший порядок розрахунків між сторонами ніж це закріплено в Цивільному кодексі України, а це свідчить про те, що саме зобов’язання відповідача щодо оплати товару по договору поставки від 25 квітня 2006 року укладеного між ПП "Ладья" та ПП "ЛеД" договором генерального факторингу № 51-07 Ф від 26.11.2007 року не передбачений.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з ПП "ЛеД" суми основного боргу в розмірі 383523,66 грн. пені та 3% річних задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення підписано 24 жовтня 2008 року.

Суддя Пелипенко Н.М.