ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 2-14/343-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Українського фінансово-промислового концерну “УФПК”

на постанову

від 29.01.2008 року Севастопольського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-14/343-2007

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за скаргою стягувача

Українського фінансово-промислового концерну “УФПК”

на дії

боржник:

про

Державної виконавчої служби у Київському районі м. Сімферополя АР Крим

Приватне підприємство “Фірма “Дакос”

оскарження дій виконавчої служби

в судовому засіданні взяли участь представники :

від скаржника:

Бєлкін Л.М. (довіреність від 11.01.2008р. №01/11)

від боржника:

від Державної виконавчої служби:

не з’явились

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Курапова З.І.) від 09.09.2007 року, залишеною без змін постановою Севастопольського апеля ційного господарського суду (головуючий суддя –Заплава Л.М., судді –Дугаренко О.В., Фенько Т.П.) від 29.01.2008 року, у справі № 2-14/343-2007 у скарзі відмовлено.

В касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалені по справі судові акти, скаргу задовольнити, посилаючись на порушення ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.64 Закону України “Про судоустрій”, ст.ст.25, 52 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.1119 ГПК України, ст.17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”.

Відзиву на касаційну скаргу боржник не надіслав.

Державна виконавча служба не скористалася наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника скаржника, перевіривши повноту встановлення обставин справи та пра вильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця в ході виконання наказу, виданого на виконання рішенню господарського суду.

Судами встановлено, що 26.10.2005 року Господарським судом Автономної Республіки Крим виданий наказ про примусове виконання рішення Господарського суду від 12.09.2005 року по справі № 2-14/11416-2005 про стягнення з Приватного підприємства “Фірма “Дакос” на користь Українського фінансово-промислового концерну “УФПК” 290 904,11 грн. заборгованості, 2 909,04 грн. держмита та 96,66 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Статтею 24 Закону встановлено, що державний виконавець зобов’язаний прийняти для виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред’явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред’явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

19.01.2006 року старшим державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-14/11416-2005 і боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення суду.

19.01.2006 року актом опису та арешту серії АА № 130459 від 19.01.2006 року державним виконавцем описано та арештовано майно боржника, а саме: оргтехніка, предмети дизайну, боржнику заборонена розтрата, порча, відчуження, приховання, підміна арештованого майна.

24.01.2006 року державним виконавцем надіслана вимога до УДАЇ МВС України в Автономній Республіці Крим про надання інформації про наявність автотранспорту, зареєстрованого за Приватним підприємством “Фірмою “Дакос”. Також надіслана вимога до Сімферопольського міжміського БРТІ про надання інформації про наявність нерухомого майна у боржника,

Платіжним дорученням № 115 від 04.08.2006 року перераховані стягувачу 1 000 грн., які надійшли від боржника на депозитний рахунок Державної виконавчої служби.

Постановою Державної виконавчої служби від 28.08.2006 року виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-14/11416-2005 об’єднано в зведене виконавче провадження № 2601.

Постановами від 09.02.2006 року і 29.08.2006 року державного виконавця накладені арешти на грошові кошти боржника у банківських установах.

11.10.2006 року державним виконавцем направлено запит в ДП “Інформаційний центр Міністерства юстиції України” про наявність майна боржника, яке знаходиться в заставі.

17.10.2006 року державним виконавцем актом опису та арешту серії АА № 128456 накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться та надходять в касу боржника; актом опису та арешту серії АА № 130455 накладений арешт на майно боржника, а саме обладнання та автотранспорт ГАЗ 2705-14 ЗНГ г/н № АК 3069.

Постановою Державної виконавчої служби від 09.11.2006 оголошений розшук автотранспорту боржника - автомобіля ГАЗ 2705-14 ЗНГ г/н № АК 3069.

По розпорядженню державного виконавця для списання грошових коштів виставлені платіжні доручення на арештовані розрахункові рахунки боржника та гроші, яки перераховані із каси боржника на депозитний рахунок Державної виконавчої служби і розподілені пропорційно. На користь стягувача платіжним дорученням № 264 від 07.12.2006 року перераховані грошові кошти у сумі 4 583,42 грн. і платіжним дорученням № 203 від 06.12.2006 року - 239,77 грн.

Згідно інформації, наданої банківськими установами, грошових коштів на арештованих рахунках Приватного підприємства Фірма “Дакос” недостатньо для погашення заборгованості по зведеному виконавчому провадженню.

Доводи стягувача, що державним виконавцем не забезпечена передача прального порошку від боржника до стягувача, вірно не прийняті до уваги, оскільки між сторонами не досягнута згода по ціні порошку, про що свідчать листи Державної виконавчої служби № 01-19/13983 від 29.08.2006 року та стягувача № 03/198 від 06.09.2006 року.

Згідно статті 11 Закону України “Про виконавче провадження”, по виконавчому документу про стягнення коштів, по узгодженню зі стягувачем, боржник може передати стягувачеві у рахунок повного або часткового погашення боргу власне майно. Судом встановлено, що скаржник відмовився від одержання порошку по цінам запропонованим боржником, а державний виконавець не має повноважень по встановленню ціни спірного товару.

30.10.2006 року державним виконавцем призначений суб’єкт оціночної діяльності для проведення експертизи арештованого майна.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з тим, що Державною виконавчою службою у Київському районі м. Сімферополя виконуються всі необхідні дії, які безпосередньо пов’язані з виконанням рішення суду відповідно до вимог Закону України “Про виконавче провадження” з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту звернення до суду зі скаргою 29.11.2006 року.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови Севастопольського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.ст. 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Українського фінансово-промислового концерну “УФПК” від 18.02.2008 року № 01/54 на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року у справі № 2-14/343-2007 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року у справі № 2-14/343-2007 –без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

Л.Рогач