ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.04.08 р.                     Справа № 38/42

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Приватного підприємства „Вертикаль 1” м. Макіївка Донецької області

до відповідача: Комунального підприємства „Житловик-4” м. Макіївка Донецької області

про стягнення 7 714грн.42коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Гуляєва М.М. юрисконсульт за дов. № б/н від 01.10.2007 р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Приватне підприємство „Вертикаль 1” м. Макіївка Донецької області, звернувся до господарського суду з позовом до Комунального підприємства „Житловик-4” м. Макіївка Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 7 714грн.42коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 1/8 від 01.08.2006р.

28.03.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 27.03.2008р. № 22-10/906, відповідно до якого Комунальне підприємство “Житловик-4”значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 31521784) та знаходиться за адресою: 86126, Донецька область, м. Макіївка, Гірницький район, вул. Лебедєва, 8. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Відповідач у судові засідання не з’явився, вимоги ухвал суду не виконав, витребувані документи не представив, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відміткою канцелярії суду та повернутими на адресу господарського суду поштовими повідомленнями № 8865961, № 8968698, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Позивач у судовому засіданні 29.04.2008р. надав суду листа № 147-юо від 21.04.2008р., з якого вбачається, що укладений між сторонами договір № 1/8 від 01.08.2006р. є єдиним, інших договорів між сторонами не укладалося.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноваженого представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2006р. між Приватним підприємством „Вертикаль 1” м. Макіївка Донецької області (за договором – виконавець, далі – позивач) та Комунальним підприємством „Житловик-4” м. Макіївка Донецької області ( за договором – замовник, далі – відповідач) було укладено договір № 1/8.

Згідно до п.1.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов’язання про надання послуг по технічному обслуговуванню ліфтів.

Розділом 2 договору передбачена ціна та порядок здійснення розрахунків.

Так, пунктом 2.1 договору встановлено, що вартість послуг обслуговування по договору складає 176 грн. за один ліфт, але може змінюватись в сторону її збільшення або зменшення у випадках, передбачених у п. 2.2. договору. По підсумкам роботи за місяць виконавець надає, а замовник протягом 5 – ти робочих днів затверджує (підписує та ставить печатку) акт та повертає його (один екземпляр) виконавцю (п.2.3 договору).

Згідно п. 2.4 та п. 3.18 договору, засоби по оплаті послуг перераховуються замовником на розрахунковий рахунок виконавця своєчасно, протягом 30– ти банківських днів з моменту затвердження акту.

Суд вважає договір № 1/8 від 01.08.2006 р. укладеним згідно вимог ст.638 ЦК України.

На виконання вимог договору позивачем були надані послуги відповідачу по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів всього на загальну суму 28230 грн. 36 коп., що підтверджується актами виконаних робіт, згідно яких здійснювалося нарахування: серпень 2006 р. – 3982 грн. 32 коп., вересень 2006 р. – 3210 грн. 00 коп., жовтень 2006 р. – 3486 грн. 00 коп., листопад 2006 р. – 3867 грн. 30 коп., грудень 2006 р. – 4119 грн. 54 коп., січень 2007 р. – 4908 грн. 06 коп., лютий 2007 р. – 4657 грн. 14 коп., які містяться у матеріалах справи.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, а саме сплатив суму у розмірі 20515 грн. 94 коп., інша частина заборгованості, що склала 7714 грн. 42 коп. залишилась не сплаченою.

Оскільки відповідач не розрахувався у повному обсязі з позивачем за виконану роботу, останній направив рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача претензію № 77-юр від 25.01.2008 р. з проханням у добровільному порядку погасити заборгованість, але відповіді на неї в установлений строк не отримав.

До теперішнього часу відповідач не розрахувався перед позивачем за надані послуги, залишок заборгованості складає 7714 грн. 42 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 1/8 від 01.08.2006 р., акти приймання виконаних робіт , претензію № 77-юр від 25.01.2008 р., акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2008 р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК передбачений строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає, оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався за виконані роботи, вимога позивача щодо погашення суми заборгованості у розмірі 7714 грн. 42 коп. є доказаною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та не спростовуються відповідачем.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства „Вертикаль 1” м. Макіївка Донецької області до Комунального підприємства „Житловик-4” м. Макіївка Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 7 714грн.42коп. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства „Житловик-4” м. Макіївка Донецької області (86126, м.Макіївка, Донецька область, вул.Лебедева, 8, п/р 260033292 у ДОД АППБ “Райффайзен банк Аваль”, МФО 335076, ) на користь Приватного підприємства „Вертикаль 1” м. Макіївка Донецької області (86157, Донецька область, м. Макіївка, , вул.Леніна, 67/20, р/р 3090 в ЦГО АК ПІБ м. Макіївки, МФО 334516, ) заборгованість у сумі 7 714грн.42коп., держмито у сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 29.04.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі