Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

28 липня 2008р. справа № 4/23

За позовом: Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва

«Чернігівоблагропромбуд», 14027, м.Чернігів, вул. Шевченка, 42

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Укрінтерсерв”

14031, м.Чернігів, вул.Любченка, 11

про витребування майна з незаконного володіння

Суддя М.Г.Тимченко ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Молчанов Ю.І.- довіреність від 07.07.08р.

Відповідача : Мишко А.І. –довіреність від 02.07.08р.

22.07.08р. у судовому засіданні була оголошена перерва до 28.07.08р.

Суть спору:

Позивачем заявлено до відповідача позов про витребування майна з незаконного володіння.

Обгрунтовуючи позов позивач посилається на те, що він є власником нерухомого майна та основних засобів, але не може використовувати їх за своїм призначенням, оскільки вони знаходяться у володінні відповідача.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому він проти позову заперечує, зазначаючи, що позивач належним чином не підтвердив право власності на майно.

Відповідач не заперечує, що він не має права власності на майно, але вважає, що володіє майном правомірно.

У судовому засіданні 22.07.08р. представниками позивача та відповідача додатково надані письмові пояснення.

Крім того, відповідач подав клопотання, в якому просить зобов”язати позивача звернутися до відповідних судів за роз”ясненням судових рішень: вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06.02.06р. у справі № 1-22/06; рішення Новозаводського районного суду від 18.04.07р. у справі №2-114; постанови Вищого господарського суду України від 08.02.06р. та 14.06.06р. у справі № 10/204.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено:

Між підприємством “Управління виробничо-технологічної комплектації” Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд”, як продавцем та відповідачем у даній справі –товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв” (покупцем) було укладено договір від 25.03.03р. купівлі-продажу нерухомого майна та основних засобів, за умовами якого у власність відповідача були передані об”єкти нерухомості, розташовані у м.Чернігові, вул.Любченка, 11, а саме: адміністративна будівля (літ.А-2, пл. 640,2 кв.м.), будівля топочної (літ.А1-1, пл. 12.3 кв.м.), будівля цеху (літ.Б-1, пл. 181,7 кв.м.), будівля складу та побутових приміщень (літ.В-1, В 1-2, пл.1910,2 кв.м.), будівля навісу (літ.в, пл.62,4 кв.м.),

будівля навісу (літ.Г, пл. 345,4 кв.м.), будівля навісу (літ.М, пл.302,4 кв.м.), майданчик (літ.Н, пл.139,00 кв.м.), будівля майстерні-гаражу (літ.Д-1, д-1, пл.703,20 кв.м.), будівля майстерні (літ.Е-1, Е1-1, пл.26,9 кв.м.), будівля навісу (літ.Ж, пл.276,1 кв.м.), будівля прохідної (літ.З-1, пл.46,90 кв.м.), будівля гаражу (літ.К-1, пл.50,20 кв.м.), будівля складу (літ.Л-1, пл.2422,10 кв.м.), баки ПММ (літ.О,П на 10 м. куб, Р, на 10 м.куб.), підземна ємкість (літ.С на 50 м.куб.), підземна ємкість (літ.Т на 75 м.куб.)

Постановою Вищого господарського суду України від 08.02.06р. у справі № 10/204 договір купівлі-продажу від 25.03.03р. визнано недійсним та зобов”язано товариство з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв” повернути підприємству “Управління виробничо-технологічної комплектації” Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд” майно, отримане за цим договором, а також відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв” у задоволенні позову про визнання права власності на об»єкти нерухомості та про примус здійснити реєстрацію права власності.

Як вбачається зі змісту постанови Вищого господарського суду України підприємство “Управління виробничо-технологічної комплектації” не мало права здійснювати продаж майна, оскільки власником майна є Чернігівська обласна корпорація агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд”, а згідно зі ст.225 Цивільного кодексу Української РСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Ще до прийняття Вищим господарським судом України зазначеної постанови, товариство з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв” перепродало майно фізичній особі Череньку В.Г. (договір купівлі-продажу від 17.01.06р.).

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18.04.07р., прийнятим у справі № 2-114/07, визнано недійсним договір купівлі-продажу об»єктів нерухомості і основних засобів від 17.01.06р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв” і Черенько В.Г. та зобов»язано останнього повернути товариству з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв” об»єкти нерухомості та основні засоби, придбані за договором.

Дане рішення прийняте з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 08.02.06р.

Окрім зазначених вище судових рішень позивачем надано також вирок від 06.02.06р., винесений Новозаводським районним судом м.Чернігова у справі № 1-22/06, з якого вбачається, що начальник підприємства “Управління виробничо-технологічної комплектації” Тунік Л.М. притягався до кримінальної відповідальності і при розгляді кримінальної справи судом також досліджувався договір купівлі-продажу від 25.03.03р. та зроблено висновок про те, що об»єкти нерухомості, які розташовані в м. Чернігові, вул. Любченка,11 та реалізовані за договором від 25.03.03р., належать Чернігівській обласній корпорації агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд”.

В провадженні господарського суду є справа про банкрутство підприємства “Управління виробничо-технологічної комплектації”, розгляд якої здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, обов»язки ліквідатора покладені на арбітражного керуючого Молчанова Ю.І.

У зв»язку з тим, що об»єкти нерухомості обліковувалися на балансі банкрута, вони були включені ліквідатором до ліквідаційної маси, але за скаргою власника майна - Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд”, поданої в межах справи про банкрутство, об»єкти нерухомості виключені із ліквідаційної маси (ухвала від 06.05.08р. у справі № 4/145 б/29/12/3/2).

Оскільки об»єкти нерухомості продовжують знаходитися у володінні відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про вилучення їх з незаконного володіння.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що на виконання постанови Вищого господарського суду України від 25.03.08р. ним передані УВТК об»єкти нерухомості на суму 108407 грн., згідно з актом передачі від 12.03.08р., але, разом з тим, позов не визнав та у судовому засіданні підтвердив, що об»єкти нерухомості знаходяться у його володінні.

Заперечуючи проти позову, відповідач вважає, що позивач не підтвердив право власності на нерухоме майно, оскільки після його продажу у 2003 році право власності позивача було припинене та зареєстроване за іншим власником, у зв»язку з чим позивач не має такого документу як Витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, що свідчить про відсутність у позивача прав власності на об»єкти нерухомості, а набувачем права власності на нерухоме майно за договором з ТОВ «Укрінтерсерв»від 17.01.06р. є гр.Черенько В.Г., який має Витяг про реєстрацію за № 9596963, реєстраційний номер 2521826, номер запису 414 в книзі 11.

На думку відповідача рішення судових органів, на які посилається позивач, не підтверджують права власності на майно, оскільки резолютивна частина рішень не містить висновку про визнання права власності.

Крім того, обгрунтовуючи заперечення, відповідач посилається на те, що об»єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці, яка надана йому в оренду і він регулярно сплачує визначену договором орендну плату, а частина нерухомого майна є предметом іпотеки, згідно з кредитними договорами, укладеними між акціонерним банком «Синтез»та Череньком В.Г. і Туніком Л.М.

Розглянувши заперечення відповідача, господарський суд вважає, що вони спростовуються наданими позивачем доказами, тому до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Свідоцтвом про право власності на об»єкти нерухомості, виданим 25.11.2002р. на підставі рішення виконкому Чернігівської міської раді від 18.11.2002р. № 237, підтверджується, що позивач має право власності на об»єкти нерухомості, які розташовані в м.Чернігові по вул.Любченка, 11, а саме: адміністративна будівля (літ.А-2, пл. 640,2 кв.м.), будівля топочної (літ.А1-1, пл. 12.3 кв.м.), будівля цеху (літ.Б-1, пл. 181,7 кв.м.), будівля складу та побутових приміщень (літ.В-1, В 1-2, пл.1910,2 кв.м.), будівля навісу (літ.в, пл.62,4 кв.м.), будівля навісу (літ.Г, пл. 345,4 кв.м.), будівля навісу (літ.М, пл.302,4 кв.м.), майданчик (літ.Н, пл.139,00 кв.м.), будівля майстерні-гаражу (літ.Д-1, д-1, пл.703,20 кв.м.), будівля майстерні (літ.Е-1, Е1-1, пл.26,9 кв.м.), будівля навісу (літ.Ж, пл.276,1 кв.м.), будівля прохідної (літ.З-1, пл.46,90 кв.м.), будівля гаражу (літ.К-1, пл.50,20 кв.м.), будівля складу (літ.Л-1, пл.2422,10 кв.м.), баки ПММ (літ.О,П на 10 м. куб, Р, на 10 м.куб.), підземна ємкість (літ.С на 50 м.куб.), підземна ємкість (літ.Т на 75 м.куб.)

Право власності на зазначені об”єкти нерухомості зареєстровані Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 28.11.2002р. у реєстровій книзі № 9, за реєстровим номером 694, але у зв”язку з перереєстрацію прав власності на інших осіб згідно з договорами купівлі-продажу, даний реєстраційний напис було погашено.

Комунальним підприємством “Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації” 23.01.08р. знову зареєстроване право власності на об”єкти нерухомості за позивачем, на підставі того ж самого Свідоцтва про право власності від 25.11.02р. (реєстраційний номер 2521826, номер запису 414 в книзі 11), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.02.08р., номер витягу 17625043.

На запит позивача комунальним підприємством “Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації” надано роз”яснення про те, що на даний час право власності на об”єкти нерухомості, розташовані по вул.Любченка,11, зареєстровані за Чернігівською обласною корпорацією агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд” і що Свідоцтво про право власності від 25.11.02р. зберігає юридичне значення правоустановлюючого документу, а штамп на ньому “Погашено в зв”язку з перереєстрацією 23.01.08р.” погашає тільки попередній реєстраційний напис.

Згідно зі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Захист права власності здійснюється судом, зокрема, при вирішенні питання про відповідність укладених угод чинному законодавству.

Постановою Вищого господарського суду від 08.02.06р., прийнятій у справі № 10/204, встановлено, що підприємство “Управління виробничо-технологічної комплектації” не мало права здійснювати продаж майна, оскільки власником майна є Чернігівська обласна корпорація агропромислового будівництва “Чернігівоблагропромбуд”, тому договір купівлі-продажу, за яким майно реалізоване відповідачу, було визнано недійсним.

Відповідно до ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов”язана повернути другій строні все, що вона отримала на виконання цього правочину.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу Вищим господарським судом визнано недійсним, відтак право власності позивача захищене і він продовжує бути власником об”єктів нерухомості на підставі Свідоцтва про право влосності, виданого 25.11.02р., згідно з рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 18.11.02р. № 237.

За вище викладених обставин господарський суд не вбачає необхідності у додаткових роз”ясненнях судових рішень, на які посилається позивач, у зв”язку з чим клопотання відповідача про зобов”язання позивача звернутися до судових органів з відповідними заявами, судом відхиляється.

Згідно зі ст.398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідач не надав господарському суду доказів правомірності володіння майном.

Відповідно до ст.4 Закону України “Про власність” та ст.319 Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається своїм майном.

Позивач не має змоги здійснювати права власності на належне йому нерухоме майно, оскільки воно знаходиться у володінні відповідача.

Згідно зі ст.387 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст.50 Закону України “Про власність” власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд вважає, що відповідач не довів, що він володіє майном правомірно, тому заперечення проти позову до уваги не приймаються.

Також не приймається до уваги і наданий відповідачем Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер 9596963 від 17.01.06р., реєстраційний номер 2521826, виданий гр. Череньку В.Г. на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.06р., оскільки зазначений договір рішенням Новозаводського районного суду від 18.04.07р. визнаний недійсним, а майно знаходиться у володінні відповідача.

Посилання відповідача на те, що частина нерухомого майна є предметом іпотеки за зобов”язаннями гр.Черенька В.Г. та Туніка Л.М. перед банком не заслуговують на увагу, оскільки згідно зі ст.5 Закону України “Про іпотеку” предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке належить іпотекодавцю на праві власності. Після визнання судом недійсним договору купівлі-продажу гр.Черенько В.Г. втратив право власності на нерухоме майно, тому воно не може бути предметом іпотеки.

Не є доказом правомірності володіння об”єктами нерухомості і укладений відповідачем договір оренди земельної ділянки.

Враховуючи вище викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтверджуються необхідними доказами і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,50 Закону України «Про власність», ст.ст.319,321,387,398 Цивільного кодексу України, ст.33, 49,81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Вилучити з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв”, код 30149010 (м.Чернігів, вул.Любченка, 11, п./рах. № 260064388 в ЧОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль») та повернути Чернігівській обласній корпорації агропромислового будівництва «Чернігівоблагропромбуд», код 03089986 (м.Чернігів, вул.Шевченка, 42, п./рах. № 132 в ЧФ Укрексімбанк м.Чернігів) майно, яке разташоване за адресою: 14031, м.Чернігів, вул.Любченка,11, а саме: адміністративна будівля (літ.А-2, пл. 640,2 кв.м.), будівля топочної (літ.А1-1, пл. 12.3 кв.м.), будівля цеху (літ.Б-1, пл. 181,7 кв.м.), будівля складу та побутових приміщень (літ.В-1, В 1-2, пл.1910,2 кв.м.), будівля навісу (літ.в, пл.62,4 кв.м.), будівля навісу (літ.Г, пл. 345,4 кв.м.), будівля навісу (літ.М, пл.302,4 кв.м.), майданчик (літ.Н, пл.139,00 кв.м.), будівля майстерні-гаражу (літ.Д-1, д-1, пл.703,20 кв.м.), будівля майстерні (літ.Е-1, Е1-1, пл.26,9 кв.м.), будівля навісу (літ.Ж, пл.276,1 кв.м.), будівля прохідної (літ.З-1, пл.46,90 кв.м.), будівля гаражу (літ.К-1, пл.50,20 кв.м.), будівля складу (літ.Л-1, пл.2422,10 кв.м.), баки ПММ (літ.О,П на 10 м. куб, Р, на 10 м.куб.), підземна ємкість (літ.С на 50 м.куб.), підземна ємкість (літ.Т на 75 м.куб.)

3.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма Укрінтерсерв”, код 30149010 (м.Чернігів, вул.Любченка, 11, п./рах. № 260064388 в ЧОД «Райффайзен банк Аваль») на користь Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва «Чернігівоблагропромбуд», код 03089986 (м.Чернігів, вул.Шевченка, 42, п./рах. № 132 в ЧФ Укрексімбанк м.Чернігів) 2519,00 грн. витрат із сплати держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.Г.Тимченко