ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.07.08 р.                     Справа № 24/123пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В. Ломовцевої

При секретарі судового засідання                                          В.П.Петрова

за участю:

Представників сторін:

від позивача: Бурхан Т.П. – довір.

від відповідача –1: Сорокіна В.В. – довір.

від відповідача –2: Конопльова Т.П. – довір.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк в особі структурного підрозділу Іловайського будівельно – монтажного експлуатаційного управління ДП “Донецька залізниця”, м. Іловайськ

до відповідача –1: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області , м. Донецьк

до відповідача –2: Амвросіївської митниці, м. Амвросіївка

про внесення змін до договору № 572/2000 від 22.06.2000 р.

СУТЬ СПОРУ:                      У судовому засіданні 16.07.2008 р.

оголошена перерва до 21.07.2008 р.

Державне підприємство “Донецька залізниця”, м. Донецьк в особі структурного підрозділу Іловайського будівельно – монтажного експлуатаційного управління ДП “Донецька залізниця”, м. Іловайськ звернулось до господарського суду Донецької області до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області, м. Донецьк, Амвросіївської митниці, м. Амвросіївка з позовом про внесення змін до договору № 572/2000 від 22.06.2000 р. шляхом внесення пункту про укладення з Іловайським будівельно – монтажним експлуатаційним управлінням ДП “Донецька залізниця” договору на відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого майна, починаючи з 22.06.2000 р. по 22.06.2010 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди № 572/2000 від 22.06.2000 р., рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2007 р. по справі № 44/280пн, лист від 14.02.2008 р. № 695/625 на адресу Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області, Закон України “Про оренду державного та комунального майна”.

Як вказує позивач, на його балансі знаходяться нежитлові приміщення, які відповідно до договору оренди № 572/2000 від 22.06.2000 р. орендує Амвросіївська митниця. В даному договорі відсутній пункт про укладення з балансоутримувачем орендованого майна договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна. Як балансоутримувач позивач листом від 14.02.2008 р. звернувся до регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області з пропозицією про внесення змін у вищевказаний договір оренди, а саме: зобов’язати Амвросіївську митницю укласти договір про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого майна. Таким чином, позивач вважає, що укладення даного договору поновить його порушене право та забезпечить підприємство коштами на обслуговування, експлуатацію та ремонт нежилих приміщень, розташованих на станції Іловайськ, які орендує Амвросіївська митниця, оскільки у зв’язку з утриманням приміщення позивач несе певні витрати.

Позивач надав заперечення на відзив Амвросіївської митниці від 18.07.2008 р. № 695/3105, відповідно до якого вважає себе третьою стороною у справі, що витікає зі змісту договору, таким чином має право вимагати від відповідачів внесення змін до договору оренди № 572/2000 від 22.06.2000 р.

Відповідач – 1 Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області заперечує проти позовних вимог та вважає їх безпідставними, оскільки позивач не є стороною за договором оренди від 22.06.2000 р. і не може звертатись до суду з вимогою про внесення до нього змін, про що надав письмове пояснення від 21.07.2008 р.

Відповідач – 2 Амвросіївська митниця позов не визнав, надав відзив № 7-1/3493 від 14.07.2008 р. та вважає позов необґрунтованим, так як позивач є балансоутримувачем орендованого майна, але не є стороною за договором оренди, а відтак право звернення до суду з вимогою про зміну договору знаходиться поза межами його компетенції, а його посилання на приписи ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” є безпідставними.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Донецькій області (далі орендодавець) та Амвросіївською митницею (далі орендар) укладено договір оренди № 572/2000 від 22.06.2000 р. з протоколом розбіжностей від 22.06.2000 р., який підписаний обома сторонами.

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду державне майно – нежиле приміщення загальною площею 47,17 кв.м., розташоване за адресою: Донецька область, 86793, м. Іловайськ, будівля багажного відділення на пероні станції Іловайськ, яке знаходиться на балансі Іловайської дистанції цивільних споруд.

Факт передачі Амвросіївській митниці орендованого майна підтверджується актом прийому – передачі від 22.06.2000 р.

Строк договору оренди визначено в п. 7.1. та встановлено з 22.06.2000 р. по 22.06.2005 р.

Як вбачається з рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2007 р. по справі № 44/280пн договір пролонговано на строк з 22.06.2005 р. по 22.06.2010 р.

14.02.2008 р. Іловайське будівельно – монтажне експлуатаційне управління звернулось з листом № 695/625 до Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України, в якому просить внести зміни шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди № 572/2000 від 22.06.2008 р., а саме: на протязі місяця укласти з Балансоутримуачем орендованого майна договір на відшкодування витрат Балансоутримувача по утриманню орендованого майна та наданню комунальних послуг орендатору.

Позивач посилається на ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, а саме, що укладений договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна, які розробляє та затверджує Фонд державного майна України.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на ст. 10 Закону та приписи ст. 136 Господарського кодексу України, з огляду на наступне.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (далі Закон) укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна.

Частина 1 ст. 10 Закону встановлює істотні умови договору оренди, якими є: об’єкт оренди; термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов’язань; забезпечення виконання зобов’язань; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об’єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов’язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Разом з тим, виходячи з приписів ч. 2 зазначеної норми права укладений сторонами договір оренди повинен відповідати типовому договору лише в частині істотних умов. Вимога, на якій наполягає позивач не віднесена до істотних умов договору оренди.

Також не надає право позивачу вносити зміни до договору оренди, в якому він не є стороною, і ст. 136 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором оренди наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Виходячи зі змісту договору оренди № 572/2000 від 22.06.2000 р., його укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Донецькій області (Орендодавець) та Амвросіївською митницею (Орендар), тобто орендодавець та орендар є сторонами даного договору.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що Іловайське будівельно – монтажне експлуатаційне управління ДП “Донецька залізниця” – Балансоутримувач за договором, не є стороною договору оренди від 22.06.2000 р., і йому не надано права вимагати від відповідачів внесення будь – яких змін до даного договору. При цьому позивач не скористався, наданим йому главою 20 Господарського кодексу України, правом на укладання договору.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 651, 759 Цивільного кодексу України, 180, 188 Господарського кодексу України, ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк в особі структурного підрозділу Іловайського будівельно – монтажного експлуатаційного управління ДП “Донецька залізниця”, м. Іловайськ до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області, м. Донецьк, Амвросіївської митниці, м. Амвросіївка про внесення змін до договору № 572/2000 від 22.06.2000 р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня його підписання.

Повний текст рішення підписаний 21.07.2008 р.

Суддя