ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.08 Справа № 20/415/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Приватного підприємства “Метизи-94”, м.Запоріжжя

до Малого підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю “Сервіс”, м.Запоріжжя

про стягнення суми 33664,40 грн. штрафу

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Ралик О.О. (довіреність б/н від 10.09.2008р.);

Від відповідача –Ушаков А.І. (директор, протокол №4 від 17.03.2008р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 33664,40 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/415/08, судове засідання призначено на 15.09.2008р. У судовому засіданні 15.09.2008р. на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до 24.09.2008р., потім до 25.09.2008р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 25.09.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі п.5.3 договору купівлі-продажу №1218/С від 18.12.2007р., п.4 ст.231, ст.232 ГК України, п.2 ст.549 ЦК України просить позов задовольнити, стягнути з відповідача штраф за прострочення повернення грошей більш ніж на 15 календарних днів у розмірі 100% від суми заборгованості, яка станом на 07.06.2008р. складала 33664,40 грн.

Відповідач свої заперечення на позов виклав у вигляді пояснювальної записки, в якій зазначив наступне. 01.04.2008р. позивач оплатив два рахунки на виготовлення сітки “рабіци”: рахунок №103 від 31.03.2008р. на суму 15275,16 грн. – на виготовлення світлої сітки, рахунок №88 від 24.03.2008р. на суму 48687,20 грн. – на виготовлення сітки оцинкованої, всього сплатив суму 63972,36 грн. Сітка згідно рахунку №103 була виготовлена та відвантажена 23.04.2008р. Своєчасне виконання другої частини поставки (сітки оцинкованої) виявилося неможливим через не поставку по технічним причинам проволоки, з якої вона виготовляється. Про це позивач був повідомлений в усній формі по телефону, однак ніяких дій по відмові від замовлення не здійснив. У травні 2008р. від позивача надійшло повідомлення про відмову від замовлення з вимогою повернути грошові кошти. Однак, у зв’язку з тим, що сировина для виготовлення замовлення вже була закуплена та можливості повернути кошти не було, відповідачем було запропоновано повертати заборгованість на суму 48697,20 грн. продукцією, на що отримав згоду. Зазначене підтверджується актом звірки та видатковими накладними, з яких вбачається, що в період з травня по липень 2008р. була погашена основна частина боргу. 21.07.2008р. від ПП Метизи-94” надійшла претензія про сплату штрафних санкцій з розрахунком виходячи з суми 63972,36 грн., незважаючи на те, що замовлення на світлу сітку на суму 15275,16 грн. було виконано вчасно. Відповідач надав клопотання про зменшення штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2007р. між малим підприємством Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс” (продавець, відповідач) та Приватним підприємством “Метизи-94” (покупець, позивач) був укладений договір купівлі-продажу №1218/с, за яким продавець зобов’язався продати, а покупець - прийняти і оплатити товар (сітка металева в асортименті кількістю 150000 кв.м., на умовах договору) (п.1.1). Найменування, асортимент, кількість і ціна продукції, якщо вони не вказані у п.1.1, або якщо сторони вирішили їх змінити, вказуються в рахунку продавця, який виставляється покупцю на підставі поданої заявки. Сплачений покупцем рахунок вважається специфікацією до даного договору і є його невід’ємною частиною. Загальна сума договору становить 900000 грн., у тому числі ПДВ 150 000 грн.

Відповідно до п.3.2 продавець зобов’язався надати покупцю товар протягом 15 днів з дати оплати даної партії товару.

Згідно з п. 4.1 договору покупець проводить 100% передплату протягом 3 банківських днів відповідно до рахунку.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що ціна на продукцію вважається погодженою з покупцем з моменту оплати ним рахунку-фактури продавця в сумі і в строк, вказаний в такому рахунку. Покупець має право відмовитись від оплати рахунку, якщо ціна на товар, або інші параметри не відповідають заявці покупця.

Відповідно до п.5.3 при невідвантаженні товару в строки, вказані в договорі, або не заміні неякісного товару, продавець за вимогою покупця зобов’язаний повернути суму передплати протягом 3 днів. При прострочці повернення грошей більше 15 календарних днів продавець сплачує штраф покупцю у розмірі 100% неповернутих грошових коштів.

.Як свідчать матеріали справи, 01.04.2008р. позивач на підставі рахунку№88 на суму 48 697,20грн. і рахунку №103 на суму 15 275,16грн. здійснив 100% передплату платіжним дорученням №790 на суму 63972,36грн. Крім того, 02.04.2008р. на підставі рахунку №100 на суму 1186,20 грн. позивач сплатив суму 1186,20грн. платіжним дорученням №803.

МП ТОВ “Сервіс” виконав свої зобов’язання щодо надання товару по рахунку №103 на суму 15275,16грн., що підтверджується видатковою накладною №92 від 23.04.2008р.

На підставі видаткової накладної №103 відповідач також поставив товар на суму 4040,06 грн.

Таким чином, позивачем було перераховано загальну суму 65158,56 грн., відповідачем було передано товар на суму 19315,22 грн., сума на яку було недопоставлено товар склала 45843,34 грн.

15.05.2008р. позивач направив відповідачу лист №0515/04, в якому зазначив, що в результаті зриву строків виконання замовлення, передбачених договором №1218/С від 18.12.2007р., його замовлення втратило для нього актуальність та просив здійснити повернення грошових коштів, сплачених згідно рахунку №88 від 24.03.2008р. у розмірі 44 361,36 грн. та №100 від 28.03.2008р. у розмірі 1186,20 грн., всього 45 547,56 грн. Зазначена вимога згідно з повідомленням про вручення №02296221 отримана відповідачем 20.05.2008р.

Як слідує із пояснень відповідача, між сторонами було досягнуто усної домовленості, що відповідач в рахунок погашення суми перерахованого авансу буде поставляти товар. Як слідує із письмового пояснення позивача, він даний факт не заперечив. Так, в рахунок недопоставленого у строк товару, відповідач поставив товар на загальну суму 12178,94 грн., що підтверджується видатковими накладними №101 від 08.05.2008р. на суму 295,78 грн., №130 від 29.05.2008р. на суму 2353,82 грн., №137 від 06.06.2008р. на суму 9529,34 грн. Станом на 07.06.2008р. вартість недопоставленого товару склала 33664,40грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Із змісту ст.ст.610,611 ЦК України слідує, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з умовами договору (п.5.2) позивач за прострочку повернення після вимоги коштів понад 15 календарних днів нарахував відповідачу штраф у розмірі 100% неповернутих коштів, яка станом на 07.06.2008р. складала 33664,40 грн.

Відповідач факт порушення строків поставки товару, одержання вимоги про повернення коштів не заперечив.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу є обґрунтованими.

Разом з тим, ст.233 ГК України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірної великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язані; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

На підставі зазначених норм суд бере до уваги, що порушення зобов’язання відповідачем не завдало збитків позивачу, оскільки доказів спричинення цих збитків позивачем не надано; заявлена до стягнення сума неустойки дуже значна і рівняється сумі товару, який повинен був поставлений, і в подальшому, за згодою позивача, незважаючи на вимогу повернути грошові кошти (передплату), товар був поставлений відповідачем і прийнятий позивачем. Фактично станом на 04.09.2008р. відповідачем повністю поставлено товар на суму передплати, що підтверджується видатковими накладними, актами звірки. Враховуючи ці обставини як виняткові та інтереси обох сторін, суд вважає можливим зменшити суму неустойки (штрафу), яка підлягає стягненню з відповідача, до 1 000 грн. При цьому суд бере до уваги, що розмір штрафу, який суд стягує, 1000грн. не менше суми інфляційних втрат та 3% річних на суму 33664,40 грн. передплати за час користування коштами до вересня 2008р.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 336 грн. 64 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій, заявлений до стягнення розмір штрафу визнано судом обґрунтованим, однак зменшено судом.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Малого приватного Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс” (69600, м.Запоріжжя, Заводський район, МСП 1086, ) на користь Приватного підприємства “Метизи-94” (юридична адреса: 69035, м.Запоріжжя, вул..Сєдова, 9, поштова адреса: 69006, м.Запоріжжя, вул..Портова 2/корпус 2, р/р 1 в АБ “Металург”, МФО 313582, ) суму 1 000 грн. 00 коп. штрафу, суму 336 грн. 64 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 07.10. 2008 р.