ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2008 р.                                                   Справа № 04/1981

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Упиря І.І., секретаря судового засідання Голосінській Н.М., за участю представників сторін :

від позивача –Данилевський В.Л. –представник за довіреністю, від відповідача –Головченко Т.А., Стойко А.Ю.- представники за довіреністю

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Буд-Гарант” до Черкаської міської ради про укладення договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов в якому просить судовим рішенням укласти договір оренди між Черкаською міською радою та ТОВ “Буд-Гарант” щодо земельної ділянки площею 19799 кв. м. по вул. 30-річчя Перемоги, 25 в м. Черкаси під торгівельний комплекс на термін 49 років.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач, вважає, що позов є безпідставний, вимоги не законні і у господарського суду немає повноважень щодо укладення договорів оренди.

Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти які підлягають приватизації в межах її повноважень, визначеним цим Кодексом.

До повноважень Черкаської міської ради в галузі земельних відносин, згідно п.п. а), в) ст. 12 Земельного Кодексу України та п. 34 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до Земельного Кодексу України та вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності, відповідно до ст. 92 Земельного Кодексу України, набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності.

Для здійснення підприємницької діяльності необхідна земельна ділянка надається на правах оренди (ст. 93 Земельного Кодексу України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності або комунальній власності, здійснюються на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ст. 124 Земельного Кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 Земельного Кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документу, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (ч. 3 ст. 125 Земельного Кодексу України).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивача в засіданні суду не довів і доказами не підтвердив, що відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України відповідачем було прийнято рішення про надання відповідачу в оренду земельної ділянки.

Позивач передчасно звернувся до господарського суду .

Крім того, Законом України “Про оренду землі” встановлено, що договір оренди землі може бути укладений лише за обопільним волевиявленням сторін.

Тому, позови пов’язані із зобов’язанням осіб зазначених у ст. 5 Закону, укласти договір на передачу в оренду відповідачу земельну ділянку не підлягають до задоволення.

Передача земельних ділянок в оренду, згідно ст..ст.. 124 Земельного кодексу України та п. 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” є виключним правом ради, як суб’єкта права власності на землю.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення :

а) визнання прав ;

б)відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав ;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування ;

г) відшкодування заподіяних збитків;

д)застосування інших, передбачених законом , способів.

Із названих способів захисту права законодавство не передбачає укладення договору оренди землі рішенням господарського суду.

Таким чином, предмет даного позову не відповідає встановленому законом способу захисту права.

За таких обставин суд вважає в позові відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 49,82 –85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                        І.І.Упир

Рішення підписано 29.05.2008 р.