ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/110

03.06.08

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "НТСЕРВІС"

до Дочірнє підприємство "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 41 469,49 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача - Брягін О.О. –предст.(дов. Від 31.03.2008р.);

Від відповідача - не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 41 464,49 грн. заборгованості за Договором № 62/27 від 05.05.2004 року, а саме: 34 015,75 грн. основного боргу, пені в розмірі – 980,91 грн., 3 % річних у розмірі –823,80 грн., витрат з урахуванням індексу інфляції –5 649,03 грн. та відшкодування понесених витрат по сплаті державного мита – 414,69 грн., послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2008 року було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження в справі № 47/110 і призначено розгляд справи на 21.05.2008 року.

Ухвалою Господарського суду міста від 21.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 29.05.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста від 29.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 03.06.2008р.

В судовому засіданні 03.06.2008р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що відповідачем не було здійснено у повному обсязі оплату виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт за Договором № 62/27 від 05.05.2004 року на суму 34 015,75 грн.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалах суду від 21.05.2008р, 29.05.2008р. та 03.06.2008р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 03.05.2008р. представника повторно не направив. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судових засідань 21.05.2008р., 29.05.2008р. та 03.06.2008р. був повідомлений належним чином, за адресою свого місцезнаходження.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” в якості виконавця з однієї сторони, та Дочірнім підприємством “Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, в якості замовника, з –другої, було укладено Договір № 62/27 від 05.05.2004 року (далі-Договір), згідно з п.п. 1.1 якого, Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе зобов’язання по виконанню робіт, а саме: аналого-цифрове перетворення графічної інформації (каротажних діаграм), отриманої в результаті проведення геофізичних досліджень в свердловинах.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 62/27 від 05.05.2004р., вартість виконання робіт встановлюється шляхом досягнення згоди про розмір договірної ціни за роботу по перетворенню одного погонного метру окремої каротажної діаграми без урахування масштабу та оформлюється протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 1), який є невід’ємною частиною Договору.

Пунктом. 2.1 вищенаведеного Договору, передбачено, що за виконані роботи по перетворенню графічної інформації (каротажних діаграм), Замовник згідно з цим Договором перераховує Виконавцю відповідно до протоколу погодження договірної ціни гроші в сумі: 12,50 грн. за один погоний метр окремої каротажної діаграми 100% якості, крім того ПДВ у розмірі 2,50 грн., тобто загальна вартість перетворення одного погонного метра каротажної діаграми складає:15,00 грн.

Пунктом 2.2 вищевказаного Договору визначено, що оплата проводиться за завершені об’єми роботи по факту виконання на підставі актів здавання-приймання роботи за кожний окремий фіксований об’єм.

Також, між сторонами була погоджена та підписана Додаткова угода № 1 від 04.01.2005 року, згідно якої Договір вважається укладеним з дати його підписання і діє до 31.12.2005 року.

Так, 02.01.2006 року між сторонами була підписана Додаткова угода № 2, згідно якої сторони погодили, що Договір вважається укладеним з дати його підписання і діє до 31.12.2006 року.

Так, згідно Актів здавання-приймання робіт, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів позовної заяви, а оригінали досліджені в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками, як виконавця (позивача) так і замовника (відповідача) без зауважень та заперечень, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, - останнім, було виконане аналого-цифрове перетворення графічної інформації (каротажних діаграм), отриманої в результаті проведення геофізичних досліджень в свердловинах, яке замовником (відповідачем) було прийняте без будь-яких зауважень, на загальну суму 871 839,19 грн.

Згідно виписки по рахункам, долученої до матеріалів справи, відповідачем була здійснена часткова оплата у розмірі 837 823,44 грн.

Відповідно до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем складає: 34 015,75 грн.( згідно з актами здавання-приймання робіт № 24-3-С від 14.02.2007р. на суму 2 775,71 грн., № 21-269-С від 10.05.2007р. на суму 10 274,80 грн., № 22-270-С від 14.05.2007р. на суму 10 664,00 грн., № 23-271-С від 21.05.2007р. на суму 10 301,24 грн.).

Згідно позовної заяви та розрахунків позивача, на день розгляду справи в суді (03.06.2008 року), відповідач не сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” за надані послуги відповідно до умов Договору № 62/27 від 05.05.2004 року – 34 015,75 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем, за розрахунками останнього, на даний час складає –34 015,75 грн. основного боргу, 980,91 грн. –пені, 3 % річних у розмірі 823,80 грн. та 5 649,03 грн. Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 892 ЦК України визначено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник(виконавець) зобов’язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов’язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно з ч.1 статті 894 Цивільного кодексу України, виконавець зобов’язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні та технологічні роботи.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 ЦК України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач (виконавець) умови Договору № 62/27 від 05.05.2004 року виконав належним чином, виконавши визначени перелік робіт на загальну суму –871 839,19 грн., що підтверджується Актами здавання-приймання робіт, а відповідач (замовник) –свої обов’язки за зазначеним Договором, вчасно в повному об’ємі не виконав, а лише частково, сплатив грошові кошти за виконані позивачем роботи на суму 837 823,44 грн., що підтверджується банківськими виписками. Оплата в сумі 34 015,75 грн. (871 839,19 грн.(вартість виконаних робіт та послуг) –837 823,44 грн. (сплачені кошти) –здійснена відповідачем не була і доказів протилежного суду станом на момент вирішення спору надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість в сумі –34 015,75 грн. по Договору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку, а тому суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за виконані роботи, але не оплачені відповідачем роботи за договором в розмірі –34 015,75 грн., обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання по повній опліті виконаних робіт за Договором, а саме: 980,91 грн. –пені, 3 % річних у розмірі 823,80 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 649,03 грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначачє, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Вимогами статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно з п. 4.4. Договору передбачено, що Замовник у випадку порушення терміну розрахунку (10 календарних днів з моменту підписання акту здавання-приймання продукції) сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі 0,01 % але не більше 3 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки.

Отже, оскільки відповідач свої зобов’язання перед позивачем належним чином вчасно не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем складає 34 015,75 грн., і на даний час ним не погашена, судом встановлено, що на даний час є прострочення виконання відповідачем перед позивачем грошового зобов’язання за Договором № 62/27 від 05.05.2004р., а відповідно до п. 4.4 Договору передбачено стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання у розмірі 0,01 %, але не більше 3 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки, враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов’язання за Договором, суд дійшов висновку що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір пені за розрахунком позивача складає: 980,91 грн.(83,27 грн. + 300,02 грн. + 307,12 грн. + 290,50 грн.)

2 775,71 грн. (сума заборгованості згідно Акту № 24-3-С від 14.02.2007р.) х 377 (кількість прострочених днів) х 0,01 % = 104,64 грн. (сума перевищує 3 % від суми заборгованості, сума пені яка підлягає стягненню складає 83,27 грн.);

10 274,80 грн. (сума заборгованості згідно Акту № 21-269-С від 10.05.2007р.) х 292 (кількість прострочених днів) х 0,01 % = 300,02 грн.;

10 664,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту № 22-270-С від 14.05.2007р.) х 288 (кількість прострочених днів) х 0,01 % = 307,12 грн.;

10 301,24 грн. (сума заборгованості згідно Акту № 23-271-С від 21.05.2007р.) х 282 (кількість прострочених днів) х 0,01 % = 290,50 грн., який судом перевірений та з яким суд погоджується, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені за невиконання відповідачем зобов’язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором № 62/27 від 05.05.2004р. визнається судом законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме у сумі –980,91 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3 % річних за прострочення виконання зобов’язання за Договором, а судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання зобов’язання, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір 3 % за розрахунком позивача складає: 823,80 грн.(86,01 грн. + 246,60 грн. + 252,43 грн. + 238,76 грн.)

2 775,71 грн. (Згідно Акту № 24-3-С від 14.02.2007р.) х 377 (кількість прострочених днів) / 365 х 3 % = 86,01 грн.;

10 274,80 грн. ((Згідно Акту № 21-269-С від 10.05.2007р.) х 292 (кількість прострочених днів) /365 х 3 % = 246,60 грн.;

10 664,00 грн. (Згідно Акту № 22-270-С від 14.05.2007р.) х 288 (кількість прострочених днів) /365 х 3 % = 252,43 грн.;

10 301,24 грн. (Згідно Акту № 23-271-С від 21.05.2007р.) х 282 (кількість прострочених днів) /365 х 3 % = 238,76 грн., який судом перевірений та з яким суд погодився, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором № 62/27 від 05.05.2004р., є законною та обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі – 823,80 грн.

Суд врахувавши, що з лютого 2007 року по січень 2008 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування втрат від інфляції) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобов’язання за Договором, заборгованість відповідача перед позивачем складає 34 015,75 грн. і на даний час не погашена, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції, прийшов до висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Згідно доданих до позову розрахунків індексу інфляції в період прострочення відповідачем виконання зобов’язання з лютого 2007 року по січень 2008 року включно, який судом перевірений та з яким суд погоджується, сума інфляційних витрат складає: 5 649,03 грн.( 481,86 грн. +т1 701,51 грн. + 1 765,96 грн. + 1 699,70 грн.):

2 775,71 грн. (Згідно Акту № 24-3-С від 14.02.2007р.) х 1,006 % (індекс інфляції за лютий 2007 року) х 1,002 % (індекс інфляції за березень 2007 року) х 1,000 % (індекс інфляції за квітень 2007 року) х 1,006 % (індекс інфляції за травень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за червень 2007 року) х 1,014 % (індекс інфляції за липень 2007 року) х 1,006 % (індекс інфляції за серпень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за вересень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за жовтень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за листопад 2007 року) х 1,021 % (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за січень 2008 року) –2 775,71 грн. = 481,86 грн.;

10 274,80 грн. ((Згідно Акту № 21-269-С від 10.05.2007р.) х 1,006 % (індекс інфляції за травень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за червень 2007 року) х 1,014 % (індекс інфляції за липень 2007 року) х 1,006 % (індекс інфляції за серпень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за вересень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за жовтень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за листопад 2007 року) х 1,021 % (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за січень 2008 року) –10 274,80 грн. = 1 701,51 грн.;

10 664,00 грн. (Згідно Акту № 22-270-С від 25.05.2007р.) х 1,006 % (індекс інфляції за травень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за червень 2007 року) х 1,014 % (індекс інфляції за липень 2007 року) х 1,006 % (індекс інфляції за серпень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за вересень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за жовтень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за листопад 2007 року) х 1,021 % (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за січень 2008 року) –10 664,00 грн. = 1 765,96 грн.;

10 301,24 грн. (згідно акту № 23-271-С від 21.05.2007р.) х 1,022 % (індекс інфляції за червень 2007 року) х 1,014 % (індекс інфляції за липень 2007 року) х 1,006 % (індекс інфляції за серпень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за вересень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за жовтень 2007 року) х 1,022 % (індекс інфляції за листопад 2007 року) х 1,021 % (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 % (індекс інфляції за січень 2008 року) –10 301,24 грн. = 1 699,70 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов’язання за Договором є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме у сумі – 5 649,03 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: основний борг –34 015,75 грн., інфляційні втрати –5 649,03 грн., пені у розмірі –980,91 грн. та 823,80 грн. –3 % річних.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства “Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (, місцезнаходження: юридична адреса: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, р/р № в АБ “Укргазпромбанк” м. Києва, МФО 320843), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” (, місцезнаходження: юридична адреса: 03057 м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, р/р 01 в АБ “Національні інвестиції” м. Києва, МФО: 300498) суму основного боргу –34 015 (тридцять чотири тисячі п’ятнадцять) грн. 75 коп., суми пені –980 (дев’ятсот вісімдесят) грн. 91 коп., 3 % річних у розмірі 823 (вісімсот двадцять три) грн. 80 коп., витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 649 (п’ять тисяч шістсот сорок дев’ять) грн. 03 коп., а також 414 (чотириста чотирнадцять) грн. 69 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) гр. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Станік С.Р.