СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

29 вересня 2008 року

Справа № 2-27/1852-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гоголя Ю.М.,

секретар судового засідання                                        Єгорова О.В.

за участю представників сторін:

представник позивача - Сейтумеров Рустем Айдерович, довіреність № 2 від 01.03.08 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер Інвест";

представник відповідача - Шаравіна Альона Миколаївна, довіреність № 58/100 від 14.04.08 - Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 21 липня 2008 року у справі № 2-27/1852-2008А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Інвест" (вул. Скрипченко/51 Армії, 30/13,Сімферополь,95001)

до          Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер Інвест" звернулось до відповідача з позовною заявою та просив суд визнати нечинним рішення № від 21 січня 2008 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1190,00грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 21 липня 2008 року у справі № 2-27/1852-2008А позов задоволено. Визнано нечинним рішення державної податкової інспекції в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим за № від 21січня 2008 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1190,00грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест” 3,40грн. - державного мита.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить постанову господарського суду скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест” здійснює свою підприємницьку діяльність з 10 лютого 2006 року на підставі статуту, свідоцтва про державну реєстрацію (серія А00 № 437825 від 10.02.2006).

Відповідно до довідки ЄДРПОУ № 05/3-6-25/96, основним видом діяльності є діяльність з організації азартних ігор. Дійсний вид діяльності є ліцензійним.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу № 19032007 від 19 березня 2007 року, Товариство з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест” придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю “Мастер Геймс” гральні автомати. До вказаних гральних автоматів додавалися сертифікати відповідності серії ВБ № 380679, 639320, паспорти 20748947.001-99 ПС.

Діяльність з організації азартних ігор Товариство з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест”, здійснювалось у відповідності з вимогами ліцензійних умов та чинного законодавства.

Для здійснення вищеназваної діяльності в гральному залі, що розташований в місті Сімферополі по вул.Ушинського, 1/48, наявні договори оренди нерухомого майна - приміщення, що розташовано за адресою: місто Сімферополь, вул.Ушинського, 1/48, площею 130,5кв.м., № 01-06 від 01.06.2007; № 4 від 01.05.2008; дозвіл № 1868 на право розміщення об’єкту сфери послуг від 01.07.2006, торгівельні патенти серії ТПА № 503786, 503785, 60394, 680395, 680396, 680397, 680398, 680399, 680400, 680401, 680402, 680403, 680404, 680405, 680406, 680407, 680408, 680409, 680410, 680411, 680412, 680413, 680414, 680415.

Також, відповідно до вимог чинного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест” ведеться журнал персоніфікації фізичних осіб - відвідувачів гральних закладів. (розпочато 01.07.2006).

10 січня 2008 року, на підставі плану - графіку проведення перевірок об’єктів торгівлі, громадського харчування та послуг на січень 2008 року, затвердженого виконуючим обов’язки голови Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим, направлення № 203 від 10 січня 2008 року та № 204 від 10 січня 2008 року, працівниками Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим була проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу господарської одиниці –залу гральних автоматів, що розташований за адресою: вул. Ушинського, 1/48 в місті Сімферополі, та який належить Товариству з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест”.

В ході проведення перевірки, перевіряючими було встановлено факт здійснення розрахункової операції без застосування РРО, РК, КОРО, а саме встановлений факт продажу касиром Смирновою Т.Ю. клієнту 20000 кредитів, для гри на гральному автоматі на загальну суму 200,00грн., касиром виданий чек РРО в 14-50. Після оголошення клієнтом про закінчення гри, встановлений факт покупки касиром Смирновою Т.Ю. 23800 кредитів за ціною 0,01грн. за один кредит на загальну суму 238,00грн., з яких 38грн. були виграшем. Після чого касир Смирнова Т.Ю. видала готівкові грошові кошти клієнту. Дійсна розрахункова операція через РРО, РК, КОРО проведена не була, розрахунковий документ не роздруковувався та не виписувався, не надавався. Сума, що не проведена через РРО, РК, КОРО склала 238грн., 38грн. з котрих - виграш, податок з виграшу не був утриманий, чим було порушено вимоги пунктів1, 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами і доповненнями). За результатами перевірки було складено акт №002817 від 10 січня 2008 року.

Не погодившись з вищевказаним актом, Товариство з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест” направило на ім’я в.о. голови Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим заперечення до акту (вих.№ 8 від 18 січня 2008 року).

Вих.№187/10/2330 від 26 січня 2008 року, Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим було повідомлено позивача та відповідача про розгляд заперечень, та вказано що при проведенні перевірки розрахунків зі споживачами за готівкові грошові кошти перевіряється встановлений порядок реалізації товарів (послуг) за готівкові кошти, а відповідно робітники податкової служби діють як звичайні споживачі, відповідно до пункту 1 статті 22 Закону України “Про захист прав споживачів”.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено рішення від 21 січня 2008 року за № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1190,00грн.

Вих.№21 від 05.02.2008, позивач звернувся до прокуратури, зі скаргою на дії посадових осіб Державної податкової інспекції в місті Сімферополі.

Вих.№34 від 19.02.2008, позивач звернувся до Республіканського комітету Автономної Республіки Крим по торгівлі та захисту прав споживачів для роз’яснення правомірності дій посадових осіб податкової служби при проведені перевірок.

Вих.№101/12-05 від 28.02.2008 Республіканський комітет Автономної Республіки Крим по торгівлі та захисту прав споживачів, надав відповідь позивачу, відповідно до якої Республіканський комітет Автономної Республіки Крим по торгівлі та захисту прав споживачів не уповноважений надавати роз’яснення, щодо компетенції посадових осіб податкової служби.

Вих.№7/1-7903-08 від 07.03.2008, була надана відповідь прокуратурою Автономної Республіки Крим, щодо попереднього звертання позивача, що проводиться перевірка дотримання посадовими особами Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим вимог Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, а також позивачу було рекомендовано звернутися до суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, виходячи з наступного.

Як вбачається з аналізу нормативно-правових актів, щодо проведення перевірок органами державної податкової служби, то в межах повноважень, визначених Законом України “Про державну податкову службу” та Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами і доповненнями), органи державної податкової служби проводять планові перевірки, щодо додержання порядку проведення розрахункових операцій за товари (послуги), та інших вимог Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами і доповненнями), відповідно до затверджених керівництвом податкових органів планів-графіків проведення перевірок, у відповідності до пункту 2.6. додатку 2 до Наказу Державної податкової адміністрації України від 11 жовтня 2005 року №441 “Про затвердження Методичних рекомендацій, щодо порядку складання плану-графіку перевірок суб’єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні”.

Позаплановими перевірками, вважаються перевірки, які не передбачені у планах–графіках органів державної податкової служби, але виникають за інших обставин, таких як доручення Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України та інші.

Пунктами 1, 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами і доповненнями) передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідальність за порушення вимог Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами і доповненнями) передбаченими статтею 17 цього Закону.

Пунктом 1 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачено, що у разі не проведення розрахункової операції через РРО, у разі не роздрукуванні відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки до суб’єктів господарської діяльності застосовується фінансова санкція у п’ятикратному розмірі суми на яку виявлено невідповідність.

Проте, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Діяльність по організації азартних ігор, у тому числі і організація залів гральних автоматів, здійснюється на підставі Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом” від 28.11.2002, постанови Кабінету Міністрів України №1698 від 14.11.2000 “Про терміни дії ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, розміри і порядок зарахування плати за її видачу”, Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємства і Міністерства фінансів України № 40/374 від 18.04.2006, зареєстрованого Міністерством юстиції України № 622/12496 (далі Ліцензійні умови), Про затвердження Порядку обліку доходів фізичних осіб у гральних закладах та персоніфікації таких осіб, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 494 від 20.10.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції № 1016/8337 від 06.11.2003 (далі Порядок обліку доходів фізичних осіб у гральних закладах та персоніфікації таких осіб) та інших нормативних актів України.

Як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень сторін, при проведенні перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю “Мастер Інвест” вимог чинного законодавства за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу господарської одиниці –залу гральних автоматів, що розташований за адресою: вул. Ушинського, 1/48 в місті Сімферополі, головним державним податковим ревізором-інспектором Абрамовим К.І., який діяв, як вбачається як звичайний споживач, було придбано кредиті, на суму 200,00грн., для гри на гральному автоматі. Дійсна розрахункова операція була касиром Смирновою Т.Ю. проведена через РРО, наданий чек.

Після закінчення гри на гральному автоматі, головним державним податковим ревізором-інспектором Абрамовим К.І., був одержаний виграш в розмірі 38грн., та він звернувся до касира Смирнової Т.Ю. з проханням видати йому виграш. На прохання останньої надати паспорт, так як, вона мусить занести дані в журнал персоніфікації фізичних осіб - відвідувачів гральних закладів, перевіряючим Абрамовим К.І. паспорт не був наданий, касир виплату не здійснив, чек не надав. Проте, головним державним податковим ревізором-інспектором Абрамовим К.І. та головним державним податковим ревізором-інспектором Муратовим Р.С. було повідомлено касира, що проводиться перевірка по дотриманню вимог чинного законодавства, щодо здійснення розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу. Був складений акт, де вказані факти порушення –встановлений факт покупки касиром Смирновою Т.Ю. 23800 кредитів за ціною 0,01грн. за один кредит на загальну суму 238,00грн., з яких 38грн. були виграшем. Після чого касир Смирнова Т.Ю. видала готівкові грошові кошти клієнту. Дійсна розрахункова операція через РРО, РК, КОРО проведена не була, розрахунковий документ не роздруковувався та не виписувався, не надавався. Сума, що не проведена через РРО, РК, КОРО склала 238грн., 38грн. з котрих-виграш, податок з виграшу не був утриманий, чим було порушено вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ).

Проте, погодитися з висновками перевіряючих судова колегія не може, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4.3. розділу 4 “Технічні вимоги” Ліцензійних умов зразки ігрових замінників гривні розробляються та затверджуються ліцензіатом.

Згідно пункту 4.6. Ліцензійних умов, положення про призовий (виграшний фонд) ліцензіата затверджуються власником або уповноваженим органом. Кошти призового (виграшного фонду) повинні забезпечувати передбачені правилами азартних ігор умови розрахунків з гравцями.

Пункт 2 Порядку обліку доходів фізичних осіб у гральних закладах та персоніфікації таких осіб, передбачає, що суб’єкти підприємницької діяльності, які провадять свою діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, інших гральних місцях чи домах (далі гральний заклад), зобов’язані забезпечити цим Порядком облік доходів фізичних осіб у гральних закладах та персоніфікації таких осіб.

Пункт 4 та додаток 1 до Порядку обліку доходів фізичних осіб у гральних закладах та персоніфікації таких осіб, надає вимоги, щодо журналу персоніфікації фізичних осіб-відвідувачів гральних закладів, які повинні вестися суб’єктами підприємницької діяльності, які провадять свою діяльність з організації та проведення азартних ігор в гральних закладах.

Відповідно до пункту 9.5.1. частини 9.5. статті 9 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, податковим агентом платника податку при нарахуванні на його користь доходів у вигляді призів, виграшів в лотерею (крім державних лотерей), інших розіграшів або виграшів в азартних іграх є особа, яка здійснює таке нарахування.

Пункт 9.5.2. частини 9.5. статті 9 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, передбачає, що для здійснення податкового контролю будь-яка фізична особа - резидент чи нерезидент повинна пред’явити паспорт при вході до грального залу.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що касиром Смирновою Т.Ю., правомірно не було видано виграш, так як, надання виграшу без внесення даних, передбачених чинним законодавством, у тому числі й надання серії, номеру та дати видання паспорту, місця реєстрації клієнта та інше у відповідний журнал персоніфікації фізичних осіб-відвідувачів гральних закладів, порушує вимоги чинного законодавства, що регулює здійснення організації та проведення азартних ігор в гральних закладах, а також положення Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”.

А відповідно, у випадку коли розрахункова операція не була фактично проведена, вона не може бути проведена через РРО та чек також не може бути виданий.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.3. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 925/11205 від 25.08.2005, акт перевірки є службовим документом, який стверджує факт проведення певної перевірки фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності та носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного певного законодавства суб’єктом господарювання.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, факт покупки касиром Смирновою Т.Ю. 23800 кредитів за ціною 0,01грн. за один кредит на загальну суму 238,00грн., з яких 38грн. були виграшем, а також докази виплати дійсної суми без проведення РРО та роздрукуванням відповідного фінансового документа відповідачем належним чином не надано, та спростовуються поясненнями наданими як самими перевіряючими так і поясненнями касира Смирнової Т.Ю.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов’язку і витребовує необхідні докази. Суб’єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов’язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача –орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Доказів того, що встановлення факту порушення позивачем вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі змінами і доповненнями) та нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій у розмірі 1190,00грн. спірним рішенням здійснено правильно та правомірно, відповідачем судовій колегії не надано.

При таких обставинах, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі висловленого, апеляційна інстанція вважає, що постанову господарського суду прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, при повно з'ясованих обставинах справи, у зв'язку з чим вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 24, 195, 198 (частина 1 пункт 1), 200, 205 (частина 1 пункт 1), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 липня 2008 року у справі № 2-27/1852-2008А залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

Ю.М. Гоголь