ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2008 р. Справа № 53/166-08

вх. № 5103/5-53

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Довбуш В.М., за дов., Сліпко Л.В., за дов. відповідача - Столбцов В.І. за дов. від 01.10.2008 року (після перерви на оголошення рішення не з"явився)

розглянувши справу за позовом ВАТ "Насінневе" смт. Чапаєве

до ЗАТ "Кегичівський молочний завод", смт. Кегичівка

про стягнення 130 873,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається уточнена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору поставки молока від 28.05.2005 року № 2323 в сумі 130 873,13 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов’язання по договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

02.10.2008 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, яка відповідно до ст.22 ГПК України була прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує уточненні позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням поданих уточнень в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував через сплив строків позовної давності, після перерви в призначене судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 02.10.2008 року оголошувалась перерва до 10.10.2008 року для виготовлення тексту рішення у справі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані до матеріалів справи документи, встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством «Насінневе» (позивач), та Закритим акціонерним товариством "Кегичівський молочний завод" (відповідач) було укладено договір поставки молока від 28.05.2005 р. №.2323, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу молоко, а відповідач зобов'язався його прийняти та здійснити оплату на умовах договору.

Згідно п.11.1 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2005 року.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2. Договору від 28.05.2005 р. № 2323 та додаткової угоди № 1 передбачено наступне: «Покупець проводить оплату поставленого йому товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця на протязі трьох банківських днів з моменту отримання товару (молока цільного, охолодженого) згідно специфікації. За згодою Сторін можливі інші форми оплати, які не заперечують діючому законодавству України».

Позивач (Постачальник) свої господарські зобов'язання відповідно до вище зазначеного Договору поставки виконав належним чином, а саме передав Відповідачу (Покупцю) 970 184,00 кг. молока 1-го сорту на загальну суму 1 124 119,33 грн., що підтверджується приймальними квитанціями, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач провів оплату (виконав грошове зобов'язання) за поставлений товар за період з липня по листопад 2005 року лише частково шляхом перерахування коштів на розрахунковий та дотаційний рахунки Позивача, про що свідчать виписки банку, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем по оплаті за поставлений товар (молоко), з урахуванням проведених платежів, складає 83 290,71 грн.

З урахуванням встановлених договором строків оплати поставленого товару суд не приймає заперечення відповідача щодо спливу 3-х річного строку позовної давності по сплаті основного боргу 25.08.2008 року, оскільки позивач звернувся до господарського суду 10.07.2008 року, тобто в межах строку встановленого діючим цивільним законодавством України.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів про погашення суми основного боргу в повному обсязі, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 83 290,71 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Через порушення умов договору та у відповідності до ст. 230 ГК України відповідачу була нарахована пеня в сумі 39 761,46 грн.

Відповідно до п.п. 5.3. Додаткової угоди до Договору № 2323 від 28.05.2005 року за несвоєчасну оплату отриманого товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

У відповідності до положень ч. 1, п. 1 ч. З ст. 216, ч. 2, 4 ст. 217, ст. 230 ГК України, та вище зазначеного п.п. 5.3. Додаткової угоди до Договору, у Позивача, як потерпілої сторони та суб'єкта права застосування штрафних санкцій, виникає право, на застосування до Відповідача господарських санкцій у вигляді штрафної санкцій - пені.

Оскільки, положеннями вищезазначеного п.п. 5.3 Додаткової угоди до Договору передбачено «...сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки » та керуючись ч. 6 ст. 232 ГК України, штрафні санкції розраховуються за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до проведеного позивачем уточненого розрахунку за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. пеня становить 14 889,64 грн.

Однак суд вважає, що позивачем необґрунтовано пред'явлена до стягнення сума пені в розмірі 14889,64 грн.

Відповідно до ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України встановлений скорочений строк позовної давності в 1 рік щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), а тому строк позовної давності щодо пені сплинув ще в 2006 році, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені через сплив строку позовної давності.

Через порушення умов договору та у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних в сумі 6 263,92 грн. та інфляційні витрати в сумі 25 673,54 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, позовні вимоги позивача в розмірі 6 263,92 грн. 3 % річних та сумі 25 673,54 грн. інфляційних витрат обґрунтовані, відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1152,28 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн., оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.258, 526, 625 ЦК України, ст.1,12, 22, 33, 43, 44 - 49, 75, 82-85 ГПК України,- суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Кегичівський молочний завод" (64003, Харківська область, смт. Кегичівка, пер. Волошина, 1 розрахунковий рахунок 1 в Кегичівському відділенні Ощадбанку, МФО 350158, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Насінневе» (64020, Харківська область, Кегичівський район, смт. Чапаєве, вул. 50 років Жовтня, 20 , розрахунковий рахунок 5054 ЗАТ КБ ХГРУ «ПриватБанку», МФО 351533) 83 290,71 грн. основного боргу, 6 263,92 грн. 3% річних, 25 673,54 грн. інфляційних витрат, 1152,28 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 14889,64 грн. відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано судом 10.10.2008 року.

Суддя