ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.04.08                                                                                           Справа № 4/2891-33/306

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                         Бонк Т. Б.

суддів                                                   Бойко С. М.

Марко Р. І.

при секретарі судового засідання Гунька О. П.

за участю представників сторін:

від стягувача (скаржника) –Яковенко П. А. –головний юрисконсульт

від боржника –Охріменко В. В. –представник

розглянув апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ № 31/10-7117 від 17.07.2007 р.

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.07.2007 р.

у справі № 4/2891-33/306

за заявою стягувача Дочірньої компанії «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ

до боржника Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», м. Львів

про видачу дублікату наказу

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 13.07.2007 р. у справі № 4/2891-33/306 відмовлено ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу у зв’язку з його втратою та поновленні строку для пред’явлення наказу до виконання.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки позивач звернувся із вказаною вище заявою після закінчення встановленого для пред’явлення наказу до виконання строку, а також не подав доказів його втрати, то враховуючи ст. 120 ГПК України, суд не може видати дублікат цього наказу.

У своїй апеляційній скарзі стягувач просить скасувати дану ухвалу, поновити пропущений строк для пред’явлення наказу до виконання та доручити господарському суду Львівської області видати дублікат наказу, посилаючись на те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28.02.2003 р. та наказ суду на адресу ДК «Газ України»не надходили, тому компанія не знала і не могла знати про підстави відмови у відкритті виконавчого провадження. Апелянт зазначає, що ДК «Газ України»стало відомо про винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню спірного наказу 10.04.2006 р., у зв’язку з чим заява про видачу дублікату від 06.06.2007 р. подано без пропущення строку, а наказ господарського суду Львівської області від 15.03.2002 р. у справі № 9/572 вважає втраченим в процесі пересилки органами поштового зв’язку.

У відзиві на апеляційну скаргу боржник просить залишити ухвалу господарського суду Львівської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст. 119 ГПК України, пропущений стягувачем строк для пред’явлення наказу до виконання не може бути відновлено, оскільки причини пропуску не є поважними, враховуючи дату видачі наказу 18.11.2002 р. та дату отримання постанови від 21.01.2003 р. про відкриття виконавчого провадження по виконанню даного наказу 27.01.2003 р.

У доповненні до відзиву відповідач пояснює, що у разі своєчасного звернення позивача до господарського суду із заявою і скаргою, позивач і відповідач мали б можливість вирішити питання погашення боргу за спожитий газ відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», яким встановлено розрахункову дату 01.01.2005 р., тобто відповідач вважає, що видача дублікату наказу та поновлення строку пред’явлення його до виконання призведе у даний час до банкрутства відповідача.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі, відзиві на неї та доповненні до відзиву, у поясненнях позивача, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Матеріалами даної справи підтверджено, що ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»до ВДВС Залізничного РУЮ у м. Львові пред’явлено до виконання наказ господарського суду Львівської області від 18.11.2002 р. № 4/2891-33/306 про стягнення з Львівського МКП «Залізничтеплоенерго»4 590 290, 08 грн. боргу, 37 493, 70 грн. пені, 1 700 грн. державного мита, 98, 94 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

27.01.2003 р. на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2003 р. по виконанню даного наказу.

16.02.2007 р. ДК «Газ України»направлено до Залізничного ВДВС Львівського МУЮ заяву про надання інформації про хід виконавчого провадження, на яку 10.04.2007 р. отримана відповідь про те, що в ході проведеної перевірки книг обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю, встановлено, що по наказу № 4/2891-33/306 від 18.11.2002 р. 28.02.2003 р. винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яку не пізніше наступного дня надсилає заявникові.

Доказів направлення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28.02.2003 р. на адресу ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»виконавча служба не надала.

З листа Залізничного ВДВС Львівського МУЮ № 108 від 12.04.2007 р. вбачається, що при пересилці наказ № 4/2891-33/306 від 18.11.2002 р., виданий господарським судом Львівської області про стягнення з ЛКП «Залізничтеплоенерго»заборгованості в розмірі 4 629 582, 72 грн. на користь ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», загублений, оскільки на адресу ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України» не надходив (а. с. 11).

На запит Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2008 р. щодо надання інформації про надходження письмової кореспонденції за період з 28.02.2003 р. по 28.03.2003 р. ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»Південний вузол поштового зв’язку Київської міської дирекції повідомив, що документи за даний період знищені за збігом терміну зберігання. Крім цього, поштове відділення зазначило, що в супровідних документах на вхідні поштові відправлення адреса відправника не зазначається.

Враховуючи наведене, а також те, що наказ господарського суду Львівської області втрачено в процесі пересилки, докази направлення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та наказу на адресу ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»у матеріалах справи відсутні, беручи до уваги, що ДК «Газ України» не було відомо про винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а дізнавшись про неї 10.04.2006 р., в зв’язку з втратою оригіналу наказу подано заяву про видачу дублікату наказу, колегія суддів вважає, що строк подання заяви апелянтом пропущений з поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, у разі пропуску строку для пред’явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ГПК України, про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. При цьому, дана стаття не передбачає можливості оскарження ухвали про видачу дубліката наказу.

Частина 4 статті 106 ГПК України містить перелік ухвал, які постановляють ся з певних питань і можуть бути оскаржені в апеляційному та касаційному порядку, тобто це ухвали, які перешкоджають подальшому руху справи.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Серед основних засад судочинства є також забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків встановлених законом (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Отже, у господарського суду Львівської області не було підстав відмовляти ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу, оскільки оскаржувана ухвала перешкоджає виконанню рішення суду першої інстанції, яке вступило в законну силу, тобто ухвала є такою, що перешкоджає подальшому руху справи. (постанова Верховного суду України від 14.06.2005 р.).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що строк для пред’явлення наказу до виконання підлягає поновленню з огляду на поважність причин його пропуску, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 89, 91, 99, 101-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»НАК «Нафтогаз України»задоволити.

2.          Ухвалу господарського суду Львівської області від 13.07.2007 р. у справі № 4/2891-33/306 скасувати.

3.          Доручити господарському суду Львівської області видати дублікат наказу господарського суду Львівської області від 13.07.2007 р. у справі № 4/2891-33/306.

4.          Поновити пропущений строк для пред’явлення наказу господарського суду Львівської області від 13.07.2007 р. у справі № 4/2891-33/306 до виконання.

5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                     Бонк Т. Б.

Суддя                     Бойко С. М.

Суддя                     Марко Р. І.