ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

16
вересня 2008 р.

№
2-13/14144-07

Вищий
господарський суду України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши
касаційну скаргуОСОБА_1  на   постанову
Севастопольського  апеляційного
господарського суду  від 23.06.2008
року   у
справі № 2-13/14144-2007   за   позовом
ОСОБА_1  до  Товариства з обмеженою  відповідальністю   "Підприємство-реєстратор  "Вітел", треті  особи :
Держана  комісія  з
цінних  паперів  та
фондового  ринку  Територіальне
управління в  Автономній  Республіці
Крим,  Сільськогосподарське   закрите
акціонерне  товариство  "Агрофірма "Крим",  Товариство з обмеженою  відповідальністю  "Кримреєстр"  та
ОСОБА_2  про визнання   незаконним
зняття  акцій   та
спонукання   до  виконання
певних  дій,

В С Т А Н О В И В:

Подана
ОСОБА_1  касаційна  скарга
не відповідає  вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно
з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги
(подання), до скарги додаються зокрема докази сплати державного мита у
встановленому порядку і розміру.

За  вимогами
підпункту “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а
також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита
встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі
подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового
характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно
до п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції
із змінами і доповненнями, внесеними Законом України  від 25.03.2005 року №2505-ІV) ставки  державного мита із заяв, що подаються до
господарських судів встановлюються в таких розмірах:    б) із заяв
немайнового  характеру ,в
тому  числі із заяв про   визнання
недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру  5
неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Як  вбачається
з   матеріалів   справи, позивач  оскаржує
судове рішення в повному обсязі щодо позову, предметом   якого
є  дві  немайнові
вимоги   про визнання   незаконним
зняття  акцій   та   спонукання   до
виконання   певних  дій.

Отже,
касаційна скарга на судові рішення у даній справі повинна бути оплачена   державним митом,   по 42,50 грн.  за кожну вимогу немайнового характеру,  а позивач сплатив згідно   квитанції
№ 257Н010001  від  17.07.2008 року лише 42,50 грн. Тому
зазначена квитанція не може бути доказом сплати державного мита у
встановленому  розмірі.

Таким  чином, до касаційної скарги  не додано документів, що підтверджують сплату
державного мита у встановленому розмірі.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

За
таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та  підлягає поверненню.

Керуючись
п. 4 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України,  суд

У Х В А Л И В:

Касаційну  скаргу  ОСОБА_1
на   постанову  Севастопольського  апеляційного господарського суду  від 23.06.2008 року  повернути без розгляду.

Судді
М. Остапенко

І. Вовк

Л. Стратієнко