ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№
11/1771

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Дроботової
Т.Б. -головуючого

Волковицької
Н.О. Рогач Л.І.

за
участю представників:

позивача

не
з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідачів

Мунько
Е.Є. -довіреність від 02.01.2008 р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

Закритого
акціонерного товариства "Золотоніський маслоробний комбінат"

на
постановувід
19.09.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у
справі

№
11/1771 господарського суду     Черкаської
області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

до

Закритого
акціонерного товариства "Золотоніський маслоробний комбінат"

про

стягнення
5000 грн.

В С Т А Н О В И В :

ПП
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до ЗАТ
"Золотоніський маслоробний комбінат" про стягнення 5000 грн.,
посилаючись на приписи статей 509, 610 Цивільного кодексу України.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що на замовлення відповідача за усною угодою позивач
виготовив та поставив, що підтверджується актом прийому -передачі, кіоск
загальною вартістю 12000 грн., проте, замовник розрахувався не повністю
сплативши лише 7000 грн.

Претензія
позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У
відзиві на позовну заяву ЗАТ "Золотоніський маслоробний комбінат"
просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у зв'язку
з виявленням недоліків у виготовленому позивачем кіоску, відповідач сам
виправив недоліки та зменшив плату за виготовлення кіоску до 7000 грн., які
були сплачені позивачу та про що його було повідомлено письмово та усно.

Рішенням
господарського суду Черкаської області від 06.07.2007 р. (суддя Довгань К.І.) у
задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Мотивуючи
рішення господарський суд дійшов висновку, що подані позивачем докази свідчать
про те, що при укладенні договору сторони не дійшли згоди щодо таких істотних
його умов як ціна, предмет та строки дії договору, а тому такий договір є
неукладеним.

За
апеляційною скаргою СПД ОСОБА_1 Київський міжобласний апеляційний господарський
суд (судді: Поліщук В.Ю., Рудченко С.Г., Писана Т.О.), переглянувши рішення від
06.07.2007 р. в апеляційному порядку, постановою від 19.09.2007 р. скасував
його, прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю, стягнув з
ЗАТ "Золотоніський маслоробний комбінат" на користь СПД ОСОБА_1 5000
грн. заборгованості, дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог.

ЗАТ
"Золотоніський маслоробний комбінат" подало до Вищого господарського
суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. скасувати, а рішення
господарського суду Черкаської області від 06.07.2007 р. залишити без змін,
обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням та неправильним застосуванням
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник
у касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд неправильно застосував статтю
638 Цивільного кодексу України, визнавши, що сторони досягли згоди з усіх
істотних умов.

Крім
того, як зазначає заявник, матеріали справи містять вимогу від 13.11.2006 р.
про направлення представника для участі в складенні дефектного акта, дефектний
акт від 21.11. 2006 р, в якому перелічені приховані недоліки, що суттєво
зменшують вартість кіоску, кошторис на ремонтні роботи від 30.11.2006 р.,
відповідь на претензію від 05.02.2007 р. № 122, тобто документи, які свідчать
про те, що позивач не має підстав вимагати сплати 5000 грн.

Заслухавши
доповідь судді -доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні
представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в
рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
касаційна інстанція виходить з обставин, встановлених у даній справі судом
першої та апеляційної інстанції.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної
інстанції, згідно усної домовленості між СПД ОСОБА_1 та ЗАТ "Золотоніський
маслоробний комбінат", відповідач замовив позивачу роботи з виготовлення
металево пластикова кіоску загальною вартістю 12000 грн. за погодженими та
підписаними сторонами "Технічними характеристиками".

На
виконання замовлення СПД ОСОБА_1 виготовив металопластиковий кіоск, про що між
сторонами був складений акт здачі -приймання робіт від 10.11.2006 р., а ЗАТ
"Золотоніський маслоробний комбінат" перерахував СПД ОСОБА_1 7000
грн.

12.01.2007
р. СПД ОСОБА_1 направив на адресу відповідача претензію про сплату
заборгованості в сумі 5000 грн.

У
відповіді на претензію № 122 від 05.02.2007 р. відповідач заперечив проти
сплати 5000 грн. обґрунтовуючи тим, що виготовлений позивачем кіоск містить
недоліки, вартість усунення яких було покладено на позивача шляхом зменшення
оплати на його виготовлення, посилаючись при цьому на приписи статті 852
Цивільного кодексу України.

За
приписами пункту 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно
до пунктів 1 та 2 статті 205 вказаного Кодексу правочин може вчинятися усно або
в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Правочин,
для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних
правових наслідків.

Пунктом
1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно
до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею
525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Під
час здійснення апеляційного провадження судом апеляційної інстанції, на
підставі приписів пункту 1 статті 202, пунктів 1, 2 статті 205, пункту 1 статті
626, статті 837 Цивільного кодексу України, було встановлено, що між сторонами
був укладений усний правочин, відповідно до якого позивач взяв на себе
зобов'язання виготовити, відповідно до "Технічних характеристик",
металевий кіоск, а позивач прийняти та оплатити його вартість.

При
цьому, враховуючи його виконання сторонами, суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо його дійсності та вчинення.

Разом
з цим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що за приписами статті 837
Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт
речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею
852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору
підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має
право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у
розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх
витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо
інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від
умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати
розірвання договору та відшкодування збитків.

Пунктами
1, 3 статті 853 цього кодексу встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в
разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших
недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої
заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо
після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Робота,
виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у
договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її
замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для
використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання
роботи такого характеру (стаття 857 Цивільного кодексу України).

Статтею
858 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність підрядника за
неналежну якість роботи, а саме, в разі якщо робота виконана підрядником з
відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими
недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору
або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право,
якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від
підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2)
пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення
недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник
має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно
виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих
простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше
передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення
можливе (пункт 2 вказаної норми).

Таким
чином, здійснюючи судовий розгляд даної справи, судам першої та апеляційної
інстанції необхідно було, насамперед, з'ясувати та встановити обставини справи
виходячи з приписів вказаних норм цивільного законодавства в їх сукупності,
встановити при цьому обставини справи щодо наявності чи навпаки відсутності
прихованих недоліків під час виготовлення кіоску та надати при цьому належну
оцінку всім необхідним доказам.

Крім
того, матеріали справи не містять відповідних доказів на спростування доводів
та доказів відповідача щодо використання позивачем під час виготовлення кіоску
саме якісних матеріалів, а не бувших в користуванні.

Відповідно
до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з
господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами
матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими судом.

Згідно
зі статтею 32 вказаного Кодексу, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також
інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно
до частини 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, якщо
подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний
витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі
документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Статтею
43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що  господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі
докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання
однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої
вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови
від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі
обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки
передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції
не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення у справі підлягає
скасуванню, а справа -направленню на новий розгляд до господарського суду
Черкаської області.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно
перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в
залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись
статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110,
11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Рішення
господарського суду Черкаської області від 06.07.2007 р. та постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. у
справі № 11/1771 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського
суду Черкаської області.

Касаційну
скаргу ЗАТ "Золотоніський маслоробний комбінат" задовольнити
частково.

Головуючий
суддя
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач