ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№
4/442

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів: Дерепи В.І. -головуючого (доповідача), Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за
участю представників сторін: позивача -

відповідачів
-

розглянувши
касаційну скаргу Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського
суду Луганської області від 4 грудня 2007 року та постанову Луганського
апеляційного господарського суду від 12 лютого 2008 року у справі за позовом
Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" до
Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, Комунального
підприємства "Житлосервіс "Світанок" про стягнення 5332, 80
грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року позивач звернувся
до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 збитків в сумі 5332, 80 грн.

Заявою, поданою до суду 15 жовтня
2007 року, позивач змінив предмет позову та просив стягнути з Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 вартість безпідставно
отриманої теплової енергії в сумі 5332, 80 грн.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 4 грудня 2007 року (суддя Батюк
Г.М.) стягнуто з Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на
користь Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль"
вартість безпідставно отриманої теплової енергії в розмірі 5332, 80 грн.,
судові витрати. В задоволенні позову до Комунального підприємства
"Житлосервіс "Світанок" відмовлено.

Постановою
Луганського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2008 року рішення
місцевого суду залишене без змін.

В
касаційній скарзі Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особи ОСОБА_1
просить судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин,
проаналізувавши правильність застосування господарськими судами при прийнятті
оскаржуваних рішення норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1, на підставі договору від
17.02.2006 року купівлі-продажу комунального майна - нежитлового приміщення,
придбав нежитлове приміщення у жилому будинку за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.
Донецька, 60.

Позивачем за період з лютого 2006
року по квітень 2007 року було поставлено відповідачеві - суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній
особі ОСОБА_1 у вказане
нежитлове приміщення теплову енергію, за яку скаржник не розрахувався, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно
до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як
правильно встановлено судами попередніх інстанцій, за період з лютого 2006 року
по квітень 2007 року позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової
енергії, що підтверджується актами про включення теплоустаткувань від
31.10.2005 року №986, №741 від 30.10.2006 року та актами про виключення
теплоустаткувань від №242 від 19.04.2006 року та №177 від 12.04.2007 року, а
також актом №741 від 30.10.2006 року обстеження технічного стану та режиму
роботи будинків, в тому числі за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 60.
Загальна вартість безпідставно спожитої теплової енергії за вказаний період становить
5332, 80 грн.

Згідно п.25
Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної
та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України №630 від 21.07.2005 року, самовільне відключення від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води забороняється.

На
підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно, або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно
до ч.2 ст.1213 Цивільного кодексу України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду
судом справи про повернення
майна.

На
підставі ст.530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь
- який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги.

Оскільки
сторонами у справі не було обумовлено строк оплати спожитої теплової енергії,
позивач направив на адресу суб'єкту підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 претензію, яку відповідач залишив без реагування.

Враховуючи
викладене, господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції,
правильно вважав позовні вимоги в частині стягнення з суб'єкту підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 вартості безпідставно отриманої теплової енергії в сумі 5332 88 грн. такими, що
підлягають задоволенню.

Зважаючи
на те, що позивач звернувся з позовом також і до Комунального підприємства
"Житлосервіс "Світанок", яке не є стороною у спірних
правовідносинах, місцевий господарський суд обгрунтовано відмовив у задоволенні
позову в частині стягнення з Комунального підприємства "Житлосервіс
"Світанок" вартості безпідставно отриманої теплової енергії.

Доводи
відповідача, викладені в касаційній скарзі, суд вважає необгрунтованими,
оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають
вимогам закону.

Господарські
суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно перевірили всі обставини
справи, дали належну правову оцінку доказам і прийняли законні і обгрунтовані
судові рішення, які необхідно залишити без змін.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Луганської області від 4 грудня 2007 року та постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2008 року залишити  без змін, а касаційну скаргу Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий
Дерепа В.І.

С у д
д і :
Грек Б.М.

Стратієнко Л.В.