ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 р.

№ 11-6-25/214-07-5410

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Сільськогосподарського кооперативу "Світлий шлях"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 06.05.2008

у справі

господарського суду Одеської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дронго плюс"

до

Сільськогосподарського кооперативу "Світлий шлях"

про

стягнення 710158,10 грн.

за зустрічним позовом:

Сільськогосподарського кооперативу "Світлий шлях"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дронго плюс"

про

розірвання договору оренди та зобов'язання відшкодування збитків

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

не з'явилися

від відповідача:

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 29.02.2008 господарського суду Одеської області повернено зустрічну позовну заяву і додані до неї документи СК "Світлий шлях" без розгляду, з тих підстав, що позивачем за зустрічним позовом не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку та розмірі, а зустрічні позовні вимоги СК "Світлий шлях" не є пов'язаними із первісними позовними вимогами ТОВ "Дронго плюс".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.05.2008 ухвалу господарського суду Одеської області від 29.02.2008 залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями СК "Світлий шлях" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати посилаючись на те, що судами порушені норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 60, 63 Господарського процесуального кодексу України, ст.601 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

ТОВ "Дронго плюс" звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення 710185,10грн. з СК "Світлий шлях" за неналежне виконання ним своїх зобов'язань за поставлену останнім сільськогосподарську продукцію за договорами: №05/03-4 від 05.03.2004, №15/03-4 від 15.03.2004, №02/06-1 від 02.06.2004; а також за здійснену позивачем оплату боргу відповідача перед ПП "Іман" на підставі договору поруки від 30.11.2004 за №30/11 та оплату боргу відповідача перед ВАТ "Одесаобленерго" на підставі договору поруки від 01.10.2003 за №47/392.

СК "Світлий шлях" звернувся з зустрічними позовними вимогами до ТОВ "Дронго плюс" про розірвання договору оренди від 30.11.2001 та зобов'язання ТОВ "Дронго плюс" відшкодувати збитки, завдані неналежним виконанням договору оренди, які становлять відповідно до розрахунків 1563056,40 грн.

За приписами ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Позов повинен бути поданий з додержанням вимог ст.ст. 54-58 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту заяви.

Відповідно ч.1 ст. 55 Господарського процесуального Кодексу України у позовах про стягнення грошей, ціна позову визначається - стягуваною сумою.

Господарський суд встановив, що СК "Світлий шлях" заявлені зустрічні позовні вимоги про розірвання договору оренди та стягнення збитків у розмірі 1563056,40 грн., розмір сплаченого державного мита повинен складати: 85 грн. + 15630,56 грн., тобто 15715,56 грн.

Однак, позивач за зустрічним позовом, сплатив державне мито в сумі лише 85,00 грн.

Згідно з п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року за № 15, при сплаті державного мита до документу, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, з написом (приміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в доход бюджету ____ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Відповідно до ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні да ні, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює на явність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарсько го спору. Кожна з сторін повинна довести ті обста вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Господарським судом також встановлено, що при зверненні до суду з зустрічною позовною заявою СК "Світлий шлях" не дотримано вимог ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України щодо документів, які додаються до позовної заяви, зокрема, не надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, а також не надано доказів із сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У разі, якщо позовну заяву за зустрічним позовом подано з порушенням вимог, викладених у статтях 54-58 Господарського процесуального кодексу України господарський суд повертає позовну заяву на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України без розгляду.

Твердження скаржника про те, що зустрічний позов розглядається спільно з первісним позовом, таким чином вони фактично поєднуються в одну справу, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу сплачені позивачем при поданні позовної заяви, тому не має необхідності сплачувати витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу вдруге, є необґрунтованими та безпідставними.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 06.05.2008 Одеського апеляційного господарського суду зі справи № 11-6-25/214-07-5410 залишити без змін.

Головуючий В.С. Божок

Судді Т.Ф.Костенко

Л.І.Рогач