ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2008 р.                                                                      Справа №20/119

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Полтаваобленерго” в особі Полтавської філії, 36004, м. Полтава

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», м.Полтава

про стягнення 7 932 296,29 коп.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача : Ставицька І.Б. дов. № 01-6/7006 від 10.10.06 р.

від відповідача : Васюта А.І дов. від 03.01.08 р.

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості в сумі 7 932 296,29 грн. згідно договору про постачання електричної енергії № 0094 від 11.11.04р., з них: 6181545,17 грн. –заборгованість за використану активну електроенергію, 68362,49 грн. –заборгованість за використану реактивну ел. енергію, 891358,81 грн. –пені, 791029,82 грн. –додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції.

В судовому засіданні представником відповідача суду подано відзив на позовну заяву в якому він повідомив про те, що визнає заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 5357313,15 грн., за спожиту реактивну енергію в сумі 68362,49 грн. Також відповідачем було надано відповідні контррозрахунки пені на суму 586175,60 грн., та контррозрахунки інфляційних нарахувань на суму 681180,57 грн. У відзиві відповідач стверджував, що зазначена заборгованість виникла у зв’язку із відсутністю бюджетного фінансування та несплатою відповідних комунальних платежів за водопостачання населенням м. Полтави. Зазначене потягло за собою відповідну реструктуризацію заборгованості населення відповідно до Закону України «Про реструкторизацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію»від 20.02.03р.

В процесі розгляду справи позивачем уточнено свої позовні вимоги в частині періоду виникнення заборгованості, а саме, пред’явлено до стягнення заборгованість за спожиту ел.енергію в сумі 6181545,17 грн., що нарахована за період з 01 січня 2005р. по 01 березня 2007 року, з врахованою оплатою станом на 12.04.07р., пред’явлено до стягнення заборгованість за реактивну ел.енергію в розмірі 68362,49 грн., що нарахована за період з 01 січня 2005р. по 01 березня 2007 року, з врахованою оплатою станом на 05.04.07р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд встановив:

11.11.04р. між сторонами укладено договір Про постачання електричної енергії за №0094, відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставити електричну енергію, відповідач в свою чергу зобов’язався оплатити поставлену електричну енергію.

Відповідно до умов укладеного договору та додатків до нього позивач здійснював постачання електроенергії відповідачу. Відповідач, який взяв на себе зобов»язання своєчасно розраховуватись за спожиті енергоносії відповідно , порушив взяті на себе грошові зобов»язання, а саме:

- не провів своєчасну оплату за використану активну ел.енергію за період з 01.01.05р. по березень 07р., внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем на суму 6181545,17 на момент подання позову;

- не провів розрахунки за реактивну ел.енергію за період з 01.01.05р. по березень 07р., внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем на суму 68362,49 грн.

При цьому, судом встановлено - на підставі наданих до матеріалів справи документів, відомостей про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії за період з 01.01.05р. по березень 2007р., рахунків за спожиту ел.енергію за період з 01.01.05р. по березень 2007р. , та аналізу платежів (згідно наданих до матеріалів справи платіжних доручень та копії протоколів про проведення взаємозаліку в 2006 році), здійснених відповідачем за період з 01.01.05р. по 12 квітня 2007 року, заліку 2006 року між сторонами, яким в т.ч. була погашена в жовтні 2006 року наявна заборгованість відповідача за спожиту активну ел.енергію на суму 28686688,22 грн., - що відповідач несвоєчасно розраховувався за активну ел.енергію за період з 01.01.05р. по березень 2007 року, Зазначене призвело до виникнення у відповідача заборгованості за активну ел.енергію за період з 01.01.05р. по березень 2007 року в сумі 6181545,17 грн. на момент подання позову.

Відповідачем, після подання позову була частково сплачена позовна заборгованість за використану активну електричну енергію на загальну суму 1278542,56 грн., а саме: 17.04.07р. пл.дорученнями №№ U 606232, U 606255 відповідачем сплачено в погашення позовної заборгованості 473978,00 грн. та 109000,00 грн., 04.06.07р. пл.дорученням № U 965375 відповідачем сплачено в погашення позовної заборгованості 597969,00 грн. та 12.06.07р. пл.дорученням № U 1005264 на суму 409475,00 відповідачем крім поточної заборгованості було частково сплачено позовну заборгованість на суму 97595,56 грн. Зазначене підтверджується відповідними платіжними дорученнями про сплату (в матеріалах справи).

За даних обставин в зазначеній частині позову провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що на момент розгляду справи у відповідача наявний залишок заборгованості за спожиту активну ел.енергію за період з 01 січня 2005 року по березень 2007 року, з врахуванням оплат на 12.0407р., який становить 4 903 002,61грн.

Заборгованість за спожиту реактивну ел.енергію на момент розгляду спору визнана відповідачем в повному об»ємі і становить 68362,49 грн.

Суд дослідив, що на підставі п. 4.2.1. діючого договору в зв»язку з несвоєчасною оплатою за спожиту ел.енергію відповідачу в межах строків, передбачених ст. 258 Цивільного Кодексу України позивач нарахував пеню, розмір якої згідно наданого відповідачем контррозрахунку, становить 586175,60 грн.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, відповідно до п.3 ст.83 ГПК України.

Відповідно до п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Ст.233 ГК України передбачає у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов»язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов»язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов»язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з врахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи скрутне фінансове становище відповідача, наявність значної заборгованості населення з оплати послуг з водопостачання, суд зменшує розмір пені , що підлягає стягненню з відповідача, на 50 відсотків до 293087,8 грн.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Зазначені інфляційні нарахування підтверджуються контррозрахунком відповідача і підлягають стягненню в розмірі 681180,67 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527,530 ЦК України, ст.ст.173,174,175, 193 197,198 ГК України та в силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.3 ст.49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів рішення спору. В даному випадку суд вважає, що спір виник в результаті неналежного виконання відповідачем свого зобов’язання щодо сплати платежів за спожиту активну та реактивну ел.енергію, в зв’язку з чим з нього підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 25500,00 грн. та сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Комунального підприємства обласної ради «Полтававодоканал», (м.Полтава, вул.П.Комуни,40-а, р/р №6067 ПРУ КБ «Приватбанк», МФО 331401, р/р №260034687 в АБ «Полтавабанк»МФО 331489, ЕДРПОУ 03361,61 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 68362,49 грн. боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 681180,57 грн. нарахувань із застосуванням індексу інфляції, 293087,8 грн. –пені, державне мито в сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

3.          В іншій частині позову провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                О.А.Киричук