ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.08 р.                     Справа № 15/92пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” м. Нікополь ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ ()

про розірвання договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. та стягнення збитків у сумі 139216,41 грн.

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ

до відповідача закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” м. Нікополь

про стягнення суми 6300 грн. за договором № 04-6/501 від 05.11.2003 р.

за участю представників сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Міхова Д.Ф. за довіреністю № 25 від 05.11.2007 р., Шперлін П.І. за довіреністю № 47 від 14.05.2008 р.

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Буряк О.С. за довіреністю № 10 від 25.04.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява закритого акціонерного товариства “Нікопольський завод нержавіючих труб” до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ про розірвання договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. та стягнення збитків у сумі 139216,41 грн.

Ухвалою суду від 06.04.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/92пд.

Ухвалою від 27.04.2007 р. судом до спільного розгляду прийнятий зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ до закритого акціонерного товариства “Нікопольський завод нержавіючих труб” про стягнення суми 6300 грн. по договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р.

Ухвалою від 18.05.2007 року по справі призначена судова інженерно-технічна експертиза, проведення даної експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. Цією ж ухвалою суд зупинив провадження у даній справі.

До господарського суду надійшов лист Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, де повідомлялося, що у Дніпропетровському НДІСЕ відсутні експерти по проведенню даного виду досліджень.

21.06.2007 р. ухвалою суду проведення інженерно-технічної експертизи було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у даній справі. 23.07.2007 р. до господарського суду надійшов лист Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз, де повідомлялося, що у Харківському НДІСЕ відсутні фахівці такої галузі знань.

Ухвалою від 31.07.2007 р. суд доручив проведення інженерно-технічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. До господарського суду надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, де повідомлялося, що у Київському НДІСЕ відсутні фахівці такої галузі спеціальних знань.

Ухвалою від 24.09.2007 р. суд доручив проведення інженерно-технічної експертизи Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок судової експертизи № 5015/30.

Від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшло клопотання про його заміну як сторони у справі у зв’язку з перейменуванням ЗАТ “Нікопольський завод нержавіючих труб” на ЗАТ. До клопотання додано витяг з протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ЗАТ “Нікопольський завод нержавіючих труб” від 15.10.2007 р., статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку № 470 з ЄДРПОУ від 16.10.2007 р.

Ухвалою від 05.05.2008 р. провадження по справі № 15/92пд було поновлено та замінено позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) закрите акціонерне товариство “Нікопольський завод нержавіючих труб” на його правонаступника закрите акціонерне товариство “Сентравіс продакшн Юкрейн” (; юридична адреса: пр. Трубників, 56, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., 53201).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 4 ст. 9 Закону України „Про судоустрій в Україні”, статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2003 р. між закритим акціонерним товариством “Нікопольський завод нержавіючих труб” м. Нікополь (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ (виконавець) було укладено договір № 04-6/501 (надалі - договір) з додатками №№ 1, 2, 3, 4, 5 та додаткова угода № 1 від 22.11.2004 р. до нього. Фактично вказаний договір є договором підряду, передбаченим статтею 837 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1.1 виконавець зобов’язується розробити, виготовити, поставити та здійснити авторський нагляд, шефмонтаж, наладку та упровадження „Приладу видалення облою на гільзах” (надалі – прилад) комплектно з електро - та гідрообладненням по затвердженому сторонами технічному завданню (додаток № 3), а замовник зобов’язується прийняти у власність та оплатити його.

Згідно п. 1.2 договору строк виконання робіт згідно календарного плану (додаток № 1).

Згідно п. 2.1 договору за виконану роботу згідно цього договору замовник перераховує 69300,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 11550,00 грн. згідно специфікації (додатку № 2) та календарного плану (додаток № 1).

Однак, згідно п. 2 додаткової угоди № 1 змінений пункт 2.1 договору, який передбачає, що за виконану роботу згідно цього договору замовник перераховує 144690,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 24115,00 грн. згідно специфікації (додаток № 2) та календарному плану (додаток № 1).

Позивачем було перераховано відповідачу суму 138390,00 грн. згідно платіжних доручень № 9251 від 15.12.2003 р. на суму 2100,00 грн., № 528 від 05.02.2004 р. на суму 2100,00 грн., № 529 від 05.02.2004 р. на суму 4200,00 грн., № 1802 від 06.04.2004 р. на суму 4200,00 грн., № 358 від 04.02.2005 р. на суму 57876,00 грн., № 5655 від 15.11.2005 р. на суму 5000,00 грн., № 5663 від 16.11.2005 р. на суму 5000,00 грн., № 5698 від 17.11.2005 р. на суму 10000,00 грн., № 5497 від 18.11.2005 р. на суму 10000,00 грн., № 5542 від 21.11.2005 р. на суму 37914,00 грн., які додані до матеріалів справи.

Відповідачем відповідно до календарного плану та затвердженого сторонами технічного завдання на прилад, які є невід’ємною частиною договору, було здійснено 1, 2 , 3 етапи робіт, а саме: розроблено технічний проект, робочий проект механообладнення та гідро – електроприводів.

Так, 4 етапом календарного плану є виготовлення та проведення виконавцем попередніх (заводських) випробувань відповідно до Програми та методики випробувань.

Згідно пункту 2.4 договору із змінами, викладеними у додатковій угоді № 1 до договору, замовник здійснює передплату у розмірі 40% від вартості робіт даного етапу до початку виконання четвертого етапу згідно календарного плану.

Згідно п. 3.2 договору строк поставки обладнання – 5 місяців з моменту отримання передплати (згідно додатку № 1).

Так, позивачем було перераховано 57876,00 грн. в якості передплати за роботи даного етапу згідно платіжного доручення № 358 від 04.02.2005 р., яке додано до матеріалів справи, тобто зобов’язання відповідача щодо виготовлення, проведення попередніх (заводських) випробувань та поставки мали бути виконані до 05.07.2005 р.

Однак, у порушення передбаченого п. 3.2 договору та затвердженого сторонами календарного плану прилад було поставлено лише 06.10.2005 р. за накладною № 41, доручення на представника позивача для отримання товару серії ЯЛБ № 988471 від 05.06.2005 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно п. 3.3 договору шефмонтаж, наладка та упровадження здійснюється після поставки обладнання в узгоджені сторонами строки.

Згідно п. 5.1 договору якість обладнання, яке постачається виконавцем, повинно відповідати вимогам технічного завдання (додаток № 3).

Згідно п. 5.2 договору підтвердженням якості зі сторони виконавця є сертифікат якості виробника.

Згідно п. 5.4 договору стійкість ріжучого інструменту повинна відповідати вимогам технічного завдання (додаток № 3) в період гарантійного строку експлуатації обладнання.

Згідно п. 5.6 договору прийомка продукції по якості та комплектності здійснюється на складі виконавця. У разі виявлення яких-небудь недоліків та/чи некомплектності обладнання чи технічної документації за вини виконавця, прийомка обладнання зупиняється та складається акт про некомплектність обладнання та/чи технічної документації. Виконавець зобов’язаний протягом п’яти днів з моменту складання акту усунути виявлені недоліки та/чи доукомплектувати обладнання та/чи технічну документацію, в противному випадку замовник має право відмовитись від прийомки обладнання та вимагати відшкодування збитків у повному обсязі.

Згідно п. 7.1 договору передача обладнання здійснюється після проведення попередніх (заводських холостих) випробувань у виконавця відповідно до узгодженої сторонами „Програми та методики попередніх заводських холостих випробувань” та оформлення відповідного акту здачі-прийомки обладнання (ф.03-1), затвердженого виконавцем та замовником.

Так, обладнання було випробувано на території відповідача у холостому режимі роботи без виконання основних технологічних операції, передбачених технічним завданням, про що було складено протокол технічної наради з питання проведення випробувань „Обладнання видалення облоя на гільзах” № 28 від 22.09.2005 р.

Згідно п. 4 даного протоколу сторони узгодили провести заводські випробування на території позивача у виробничих умовах.

Так, 23.11.2005 р. за участю представників відповідача, які привезли із собою ріжучий інструмент, було проведено випробування обладнання у виробничих умовах відповідно до п. 4 Протоколу технічної наради № 28 від 22.09.2005 р., а не прийомні випробування, які передбачені після здійснення відповідачем шефмонтажу, у результаті яких встановлено, що відповідачем при виготовленні обладнання не виконані умови Технічного завдання та встановлені строки усунення недоліків.

За результатами вказаних випробувань було складено та підписано представниками сторін акт від 28.11.2005 р., копія якого додана до матеріалів справи.

Після випробувань представники відповідача відвезли ріжучий інструмент для доробки, відповідач листом № 27/547 від 29.11.2005 р. підтвердив свої зобов’язання по усуненню недоліків обладнання, встановивши строк їх усунення до 15.12.2005 р. Копія вказаного листа додана до матеріалів справи.

Відповідач у відзиві на позов за вих. 27/426 від 25.04.2007 р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що згідно п. 7.3 договору проведення випробувань безпосередньо у виробничому процесі здійснюється після виконання відповідачем шефмонтажу обладнання, однак зборка, установка, наладка обладнання здійснювалася самим позивачем без авторської участі, тому відповідач знімає з себе відповідальність за результати випробувань обладнання у виробничому процесі.

Крім того, зазначає, що обладнання було прийнято позивачем без заперечень згідно накладної № 41 від 05.10.2005р. та доручення на представника позивача серії ЯЛБ № 988471 від 05.10.2005 р. Також, посилається на пропуск позивачем до вказаних вимог скороченого строку позовної давнини у один рік, передбаченого ст. 681 Цивільного кодексу України.

Позивачем було надано письмові пояснення на відзив на позовну заяву за вих. 011-1323 від 08.05.2007 р., в яких зазначає про відсутність передбачених п. 7.1 договору програми та методики попередніх (заводських холостих) випробувань та не складання акту здачі-прийомки ф. 03-1.

Також, позивач заперечує проти ствердження відповідача про те, що зборка, установка, наладка та випробування обладнання здійснювались без участі відповідача, так як обладнання було отримано у збірному стані згідно накладної № 41 від 06.10.2005 р., на території позивача було здійснено тільки підводку гідравліки, пневматики, електроприводів та підключення обладнання до цехових енергоносіїв. Крім того, позивач заперечує проти ствердження відповідача про те, що обладнання було отримано на склад без пред’явлення претензії по кількості та якості, тому як якість можливо перевірити тільки за виробничих умов при випробуванні його в роботі, що підтверджується самим відповідачем у листі, отриманому позивачем по результатам випробувань № 27/547 від 29.11.2005 р. Також зазначає, що допущені відповідачем суттєві порушення умов договору є підставою для розірвання договору та стягнення пов’язаних з цим збитків.

Згідно п. 7.3 договору та розділу 9 Технічного завдання прийомка обладнання здійснюється після здійснення виконавцем шефмонтажу обладнання по узгодженій сторонами „Програмі контрактних випробувань” у замовника згідно вимогам технічного завдання. За результатами прийомних випробувань оформляється акт здачі-прийомки обладнання в експлуатацію.

Згідно п. 7.5 договору зобов’язання виконавця по цьому договору вважаються виконаними з моменту підписання акту вводу обладнання в експлуатацію.

Враховуючи, що „Програма контрактних випробувань” відповідачем на адресу позивача так і не була направлена, позивач самостійно розробив та направив на адресу відповідача вказану Програму згідно листа за вих. № 04-3-2/434 від 03.02.2006 р., факт отримання якої відповідачем підтверджується відміткою про це на даному листі.

Однак, відповіді від відповідача на вищевказаний лист про затвердження „Програми контрактних випробувань” на адресу позивача не надійшло, тобто дана програма сторонами не узгоджена.

Крім того, четвертим етапом календарного плану передбачено, що авторський нагляд, шефмонтаж, наладка та упровадження здійснюється по узгодженню сторін після поставки обладнання.

Так, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою направити спеціалістів відповідача для усунення недоліків обладнання та виконання умов договору по шефмонтажу, що підтверджується листами № 04-3-2-5064 від 29.12.2005 р., № 04-3-2-485 від 08.02.2006 р., № 04-3-2-2974 від 06.06.2006 р. , копії яких додані до матеріалів справи.

Лише 23.11.2006 р. представниками сторін було проведено технічну нараду щодо прийомки обладнання.

За результатами проведеної технічної наради щодо прийомки обладнання представниками сторін було складено та підписано протокол, в якому вказано про невиконання відповідачем зауважень позивача, які були викладені у акті від 28.11.2005 р., у зв’язку з чим поставлене ріжуче обладнання не відповідає вимогам технічного завдання (додатку № 3 до договору) по видаленню облою на гільзах у гарячому стані. Копія вказаного протоколу від 23.11.2006 р. додана до матеріалів справи.

Тобто, вказаний протокол підтверджує, що вимоги до обладнання відповідачем не виконані, а недоліки до теперішнього часу не усунуті, внаслідок чого позивач не може використовувати обладнання у своїй виробничій діяльності.

На вказаному протоколі представники відповідача виклали особливу думку про те, що поставка обладнання виконана відповідно до технічного завдання та відповідає технічній документації, проведено холості випробування. Умови договору порушені самим позивачем в частині недофінансування відповідача для здійснення монтажу та запуску обладнання.

Позивачем згідно ст. 22 ГПК України були надані уточнення до позовних вимог за вих. № 011-141Б від 17.05.2007 р., згідно з якими просить розірвати договір № 04-6/501 від 05.11.2003 р. у зв’язку з істотним порушенням договору відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ та стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків 139216,41 грн., державне мито у розмірі 1477,16 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн., всього у сумі 140811,57 грн.

Суд згідно ст. 22 ГПК України прийняв вказані уточнення до уваги та в подальшому розглядав справу згідно уточнених позовних вимог.

Також, відповідачем було надано письмові пояснення за вих. № 27/430 від 17.05.2007 р., в яких зазначено, що відвантаження продукції було проведено 06.10.2005 р., тоді як шефмонтаж, наладка та упровадження обладнання проводились без авторського нагляду в невідомі відповідачу строки, а „Програма контрактних випробувань” була розроблена позивачем та направлена в адресу відповідача вже після виготовлення та поставки обладнання, але узгоджена відповідачем не була, так як представлені позивачем випробування не відповідають Технічному завданню та перевищують об’єм вимог Технічного завдання.

Враховуючи, що для повного та об’єктивного розгляду справи були необхідні спеціальні знання та технічні дослідження в галузі інженерно-технічної справи, суд керуючись статтею 41 Господарського процесуального кодексу призначив судову інженерно-технічну експертизу.

Від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок судової інженерно-технічної експертизи № 5015/30.

Так, згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи встановлено, що технічний стан представленого на дослідження Обладнання видалення облою на гільзах не відповідає Технічному завданню на проектування, виготовлення та монтаж даного обладнання видалення облою на гільзах в частині розділів 2 (технічні вимоги); 3 (некомплектність устаткування); 4 (місце установки та порядок виконання операцій); 5 (відсутність підключення електрообладнання та системи автоматизації); 7 (загальні технічні вимоги окрім вимоги „обладнання має бути поставлено обґрунтованим та крашеним); 8 (некомплектність технічної документації), 9 (відсутність узгодженої „Програми контрактних випробувань”).

Також зазначено, що вказане Обладнання знаходиться у несправному стані, тобто його технічний стан не відповідає договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. в частині п. 5.1 договору (невідповідність якості технічному завданню); п. 5.2 договору (відсутність сертифікату якості); п. 5.4 договору (неможливість встановлення відповідності стійкості інструменту, що ріже, вимогам технічного завдання); п. 7.3 договору (відсутність акту шеф - монтажу, прийомки обладнання по узгодженій „Програмі контрактних випробувань”); п. 7.4 договору (відсутність переданого замовнику сертифікату якості, комплектної технічної документації, акту здачі-прийомки обладнання); п. 7.5 договору (відсутність акту вводу обладнання в експлуатацію); п. 10.3 договору (відсутність акту про авторський нагляд, шефмонтаж, наладку та упровадження обладнання).

Крім того, у висновку експерта зазначено, що встановити відповідність проекту Обладнання видалення облою на гільзах вимогам договору № 04-5/601 від 05.11.2003 р. та технічного завдання на проектування, виготовлення та монтаж обладнання (додаток № 3 до договору) не представляється можливим у зв’язку з непредставленням комплекту технічної документації.

Також, у даному висновку зазначено, що представлене на дослідження Обладнання видалення облою на гільзах не може виконувати своє функціональне призначення „ ... по видаленню облою на гільзах, що утворилося внаслідок технологічних властивостей інструменту, після операції експандирування (прошивки) по внутрішньому діаметру гільзи” відповідно до розділу 1 Технічного завдання на проектування, виготовлення та монтаж Обладнання видалення облою на гільзах з причин, викладених в дослідницькій частині експертного висновку.

Крім того експертом встановлено, що Обладнання видалення облою на гільзах, що представлено на дослідження, має конструктивні дефекти, які не дозволяють оформлювати акт прийму-передачі обладнання в експлуатацію згідно з п. 7.3 договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта є належним доказом при вирішенні господарського спору.

Згідно статті 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевказаний висновок експерта та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені істотні умови укладеного між сторонами договору № 04-5/601 від 05.11.2003 р.

Згідно ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не досяг мети, яку він ставив при укладенні договору, а саме: придбати обладнання, вимоги до якого викладені у Технічному завданні, що є невід’ємною частиною договору, та у значній мірі позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, а саме: використовувати це обладнання у виробничій діяльності з метою одержання прибутку, у зв’язку з чим порушення відповідачем зобов’язань за договором є істотним.

Згідно частини 1 статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Згідно частини 2 статті 857 Цивільного кодексу України виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Згідно частини 2 статті 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно частини 3 статті 858 Цивільного кодексу України якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи, що позов позивачем в цій частині обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, позовні вимоги закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” про розірвання договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. є такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача суму збитків 139216,41 грн., з яких 138390,00 грн. – збитки у вигляді понесених позивачем витрат на розробку та виготовлення обладнання згідно договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р., 826,41 грн. – збитки у вигляді транспортних витрат, понесених позивачем по доставці обладнання.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа, зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 611, 623 Цивільного кодексу України наслідками порушення зобов’язань є, зокрема, відшкодування збитків, встановлене договором або законом. Боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Також, п. 9.3 укладеного між сторонами договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання однією із сторін зобов’язань до даному договору, вина сторона відшкодовує іншій стороні збитки без урахування неустойки.

Аналогічні норми права містять ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Для обґрунтування підстав стягнення збитків у зв’язку з неналежним виконанням умов господарського договору позивач повинен довести наявність усіх складових частин цивільного правопорушення, а саме:

-          протиправність дій або бездіяльність відповідача;

-          шкідливі наслідки для позивача;

-          причино-наслідковий зв’язок між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками для позивача;

-          вину відповідача.

Так, протиправність дій відповідача виразилася у невиконанні ним умов господарського договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р., а саме п. 5.1 договору (невідповідність якості технічному завданню); п. 5.2 договору (відсутність сертифікату якості); п. 5.4 договору (неможливість встановлення відповідності стійкості інструменту, що ріже, вимогам технічного завдання); п. 7.3 договору (відсутність акту шеф - монтажу, прийомки обладнання по узгодженій „Програмі контрактних випробувань”) ; п. 7.4 договору (відсутність переданого замовнику сертифікату якості, комплектної технічної документації, акту здачі-прийомки обладнання); п. 7.5 договору (відсутність акту вводу обладнання в експлуатацію); п. 10.3 договору (відсутність акту про авторський нагляд, шефмонтаж, наладку та упровадження обладнання); а також те, що спроектоване та виготовлене відповідачем обладнання видалення облою на гільзах не може виконувати своє функціональне призначення відповідно до розділу 1 Технічного завдання на проектування, виготовлення та монтаж обладнання видалення облою на гільзах та не відповідає Технічному завданню на проектування, виготовлення та монтаж даного обладнання видалення облою на гільзах в частині розділів 2 (технічні вимоги); 3 (некомплектність устаткування); 4 (місце установки та порядок виконання операцій); 5 (відсутність підключення електрообладнання та системи автоматизації); 7 (загальні технічні вимоги, окрім вимоги „обладнання має бути поставлено обґрунтованим та крашеним); 8 (некомплектність технічної документації), 9 (відсутність узгодженої „Програми контрактних випробувань”.

Шкідливими наслідками для позивача є прямі матеріальні витрати щодо проведеної оплати відповідачу за неякісну продукцію у сумі 138390,00 грн.

Між невиконанням відповідачем умов господарського договору та шкідливими наслідками для позивача на думку суду існує прямий причинно-наслідковий зв’язок. Також, суд вважає доведеною вину відповідача у заподіянні збитків, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення збитків на суму 138390,00 грн., у вигляді фактично понесених позивачем витрат на розробку та виготовлення обладнання згідно договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р.

Також, позивачем заявлено до стягнення збитки, у вигляді транспортних витрат, понесених позивачем по доставці обладнання, що складають 826,41 грн., згідно доданого до матеріалів справи розрахунку. Так, у підтвердження вказаних позовних вимог позивачем надано копію подорожнього листа № 713764 від 06.10.2005 р. вантажного управління, калькуляцію, накладну та прибутковий ордер..

Однак, позивачем не надані до суду первісні бухгалтерські документи, які б фактично підтверджували наступні витрати: виплату водію позивача вказаної у розрахунку суми заробітної плати, здійснення відрахувань до соціальних фондів, виплату суми амортизаційних відрахувань та витрат по дизельному паливу.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому, суд відмовляє позивачу в частині стягнення збитків на суму 826,41 грн. у вигляді транспортних витрат, понесених позивачем по доставці обладнання у зв’язку з недоведеністю таких витрат належними доказами.

При розгляді первісних позовних вимог суд відхилив клопотання відповідача про застосування скороченого строку позовної давності згідно статті 681 Цивільного кодексу України.

Вказаною нормою права передбачено застосування позовної давності до правовідносин купівлі-продажу товару. Але правовідносини між сторонами згідно спірного договору суд відносить до правовідносин підряду на виконання робіт, які врегульовані главою 61 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 863 Цивільного кодексу України до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік, а щодо будівель і споруд - три роки від дня прийняття роботи замовником.

Згідно частини 2 статті 864 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору підряду роботу було прийнято замовником частинами, перебіг позовної давності починається від дня прийняття роботи в цілому.

Згідно п. п. 7.1, 7.3, 7.5 договору прийом замовником виконаних робіт передбачається поетапно (частинами): 1) спочатку складається акт здачі-прийомки обладнання (ф. 03-1) після його випробування в холостому режимі роботи у виконавця (який фактично сторонами не складався, а був оформлений протокол технічної наради № 28 від 22.09.2005 р. та згідно накладної № 41 від 06.10.2005 р. обладнання було передане замовнику для подальшого випробування); 2) після здійснення виконавцем шефмонтажу обладнання по узгодженій сторонами „Програмі контрактних випробувань” за результатами прийомних випробувань оформляється акт здачі-прийомки обладнання в експлуатацію. Такий акт сторонами не складався, в експлуатацію обладнання замовником не приймалося.

За таких обставин суд вважає, що застосування позовної давності до позовних вимог, заявлених позивачем у даній справі, безпідставне.

Відповідачем було надано зустрічну позовну заяву до позивача про стягнення суми 6300,00 грн. по договору № 04-06/501 від 05.11.2003 р.

У підтвердження вимог за зустрічним позовом відповідач посилається на п. 2.5 договору, яким передбачено, що остаточна оплата поставленого обладнання здійснюється протягом 15 банківських днів з моменту поставки обладнання. Фактично обладнання було поставлено 06.10.2005 р., таким чином позивач мав здійснити остаточну оплату за нього у строк до 26.10.2005 р. Враховуючи те, що загальна сума по додатковій угоді № 1 від 22.11.2004 р. до укладеного між сторонами договору складає 144690,00 грн., а позивачем фактично оплачено 138390,00 грн., відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) заявлено до стягнення заборгованість у сумі 6300,00 грн.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у порядку статті 22 ГПК України надав письмові уточнення за вих. № 27/431 від 17.05.2007 р. та просив стягнути з закритого акціонерного товариства “Нікопольський завод нержавіючих труб” недоотриману суму по договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. у розмірі 6300,00 грн.

Суд згідно ст. 22 ГПК України прийняв вказані уточнення до уваги та в подальшому розглядав справу згідно уточнених зустрічних позовних вимог.

Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) надано відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначено, що ним були виконані зобов’язання по сплаті 138390,00 грн. за розробку, виготовлення обладнання, тоді як вимоги щодо стягнення 6300,00 грн. вважає безпідставними, так як згідно п. 2.6 договору остаточна оплата за виконаний 4 етап календарного плану (авторський нагляд, шефмонтаж, наладка та упровадження обладнання) здійснюється протягом 15 банківських днів з моменту підписання акту прийому-здачі робіт даного етапу та вводу в експлуатацію обладнання.

Так як до теперішнього часу роботи по авторському нагляду, шефмонтажу, наладці та упровадженню обладнання між сторонами не завершені, акти не оформлені, обладнання в дію не введено, тому позовні вимоги за зустрічним позовом щодо стягнення недоотриманої суми 6300,00 грн. по договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. в якості оплати за 4 етап календарного плану (додатку № 1 до цього договору) суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Тобто, для замовника не наступив строк такої оплати, а виконавець не має права на таку вимогу до прийняття обладнання в експлуатацію та складання відповідного акту.

До матеріалів справи долучені документи, що підтверджують вартість проведеної судової інженерно-технічної експертизи, а саме: рахунок № 349 від 18.03.2008 р. на суму 3912,00 грн. Вказану суму експертній установі позивач та відповідач не оплатили.

Крім того, позивач здійснив оплату авансу за проведення судової експертизи згідно платіжного доручення № 1277 від 23.11.2007 р. на суму 600,00 грн., копія якого з відміткою банку додана до матеріалів справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з задоволенням позовних вимог немайнового характеру та частковим задоволенням позовних вимог майнового характеру судові витрати, в тому числі нарахована та пред’явлена сума за проведену судову експертизу та аванс за експертизу, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог по первісному позову.

У зв’язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог, судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 22; 33-34; 36; 43; 49; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ про розірвання договору № 04-6/501 від 05.11.2003 р. задовольнити.

Розірвати договір № 04-6/501 від 05.11.2003 р., укладений між закритим акціонерним товариством “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” та товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ.

Договір № 04-6/501 від 05.11.2003 р. вважати розірваним з дня набрання даним судовим рішенням чинності.

Задовольнити позовні вимоги закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ щодо стягнення збитків на суму 138390,00 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ щодо стягнення збитків на суму 826,41 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ (юридична адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10 в; ; розрахунковий рахунок 5001 в КФ „Приватбанк” м. Краматорськ, МФО 335548) на користь закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” (юридична адреса: 53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр-т. Трубніков, 56; ; розрахунковий рахунок 201 в АБ „Кредит-Днепр” м. Дніпропетровськ, МФО 305749) збитки на суму 138390,00 грн., крім того витрати на сплату державного мита у сумі 1468,90 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117,30 грн., витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи у вигляді авансу у сумі 596,44 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ (юридична адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10 в; ; розрахунковий рахунок 5001 в КФ „Приватбанк” м. Краматорськ, МФО 335548) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (юридична адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Лівенка, 4; ; розрахунковий рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області; МФО 834016) вартість проведеної судової інженерно-технічної експертизи у сумі 3888,78 грн.

Стягнути з закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” (юридична адреса: 53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр-т. Трубніков, 56; ; розрахунковий рахунок 201 в АБ „Кредит-Днепр” м. Дніпропетровськ, МФО 305749) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (юридична адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Лівенка, 4; ; розрахунковий рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області; МФО 834016) вартість проведеної судової інженерно-технічної експертизи у сумі 23,22 грн.

Відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр металургійного машинобудування“ м. Краматорськ щодо стягнення з закритого акціонерного товариства “СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН” недоотриманої суми оплати 6300,00 грн. за договором № 04-6/501 від 05.11.2003 р.

У судовому засіданні 15.05.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя