ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 14-22-11/416-06-11397

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АБІ Україна" (далі –ТОВ "АБІ Україна"), м. Київ

на рішення господарського суду Одеської області від 22.03.2007 та

постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2007

зі справи № 14-22-11/416-06-11397

за позовом ТОВ "АБІ Україна"

до приватного підприємства "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж", м. Одеса (далі –ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж"),

про стягнення компенсації за порушення авторських прав у сумі 61 180 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ТОВ "АБІ Україна" –Дребота М.М., Михайлової А.Д.,

ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" –не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АБІ Україна" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" про стягнення компенсації за порушення авторського права у сумі 50 000 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.03.2007, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2007, позов задоволено: з ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" на користь ПК "Космос" стягнуто 50 000 грн. компенсації за порушення авторського права.

Постановою Вищого господарського суду України судові рішення зі справи № 22-11/416-06-11397 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

У новому розгляді справа отримала № 14-22-11/416-06-11397.

Позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" 61 180 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав ТОВ "АБІ Україна".

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.12.2007 (суддя Горячук Н.О.) позов задоволено частково; з ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" стягнуто: 28 898 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав позивача, 208, 98 грн. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті позовних вимог відмовлено. Судове рішення мотивовано тим, що, оскільки відповідачем неправомірно використовувалася комп’ютерна програма ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition, позивач має право на стягнення компенсації за порушення його авторських прав відповідно до вимог Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) та Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі –Закон).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 (колегія суддів у складі: суддя Жукова А.М. –головуючий, судді Величко Т.А., Бойко Л.І.) рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В обґрунтування постанови зазначено, що в діях ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" відсутнє порушення майнових авторських прав позивача.

ТОВ "АБІ Україна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, а рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі. Скаргу мотивовано тим, що ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" не заперечувало факту встановлення спірних комп’ютерних програм у навчальних класах; тому в зв’язку з використанням відповідачем неліцензійної комп’ютерної програми ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition порушено виключні майнові авторські права позивача, оскільки на умовах ліцензійної угоди такі програми могли бути придбані лише у ТОВ "АБІ Україна".

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

До Вищого господарського суду України надійшло клопотання ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" про відкладення розгляду касаційної скарги через неможливість його представника взяти участь у судовому засіданні.

Беручи до уваги, що участь представників сторін у касаційному розгляді не є обов’язковою, а поважних причин для відкладення розгляду справи відповідачем не зазначено, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- товариством з обмеженою відповідальністю "Абі Софтвер" (м. Москва Російської Федерації, далі –ТОВ "Абі Софтвер") та ТОВ "АБІ Україна" укладено ліцензійні угоди від 03.01.2005 № 03.01.Н5.05 та від 01.04.2006 № 01.04.Н1.06, на підставі яких ТОВ "Абі Софтвер" передало ТОВ "АБІ Україна" виключне право на використання на території України програмного забезпечення, зазначеного в додатку № 1 до ліцензійних угод, зокрема, комп’ютерної програми ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition;

- згідно з додатковою угодою від 01.11.2006 № 3 до ліцензійної угоди від 01.04.2006 № 01.04.Н1.06 пункт 1.4 зазначеної ліцензійної угоди викладено в іншій редакції, відповідно до якої ТОВ "Абі Софтвер" передало ТОВ "АБІ Україна" виключні права: на відтворення програмного забезпечення, на його розповсюдження шляхом першого продажу, відчуження в інший спосіб чи шляхом іншої передачі до першого продажу програмного забезпечення, на його рекламу, експорт та імпорт, а також на дозвіл чи заборону використовувати іншим особам програмне забезпечення, в тому числі комп’ютерну програму ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition, на території, зокрема, України;

- відповідно до довіреностей від 07.01.2006 № 07/01 та від 04.01.2007 № 4-01 ТОВ "АБІ Україна" надало ПК "Космос" право бути представником названого Товариства з питань порушення ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" авторських прав, зокрема, право бути представником у суді з усіма правами позивача та право одержання присудженого майна або грошей;

- 08.02.2006 головним державним інспектором з питань інтелектуальної власності в Одеській області Данченком В.М. проведено перевірку дотримання ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" законодавства у сфері інтелектуальної власності, під час якої встановлено, що основним видом діяльності ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" є надання освітніх послуг, пов’язаних з одержанням професійної освіти на рівні кваліфікаційних вимог до курсового професійно-технічного навчання, яке здійснюється на підставі ліцензії Міністерства освіти і науки України від 14.02.2005 серії АБ № 121709;

- за результатами зазначеної перевірки складено акта від 08.02.2006 № 03/06 про порушення вимог Закону, згідно з яким на 30 із 45 виявлених у ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" комп’ютерах установлено неліцензійну програму ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition;

- посадові особи відповідача не притягалися до адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону;

- ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" не подало суду доказів правомірності використання ним програми ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition.

Відповідно до статті 433 ЦК України та статті 8 Закону до об’єктів авторського права віднесено, зокрема, комп’ютерні програми.

В абзаці шістнадцятому статті 1 Закону наведено визначення терміну "комп'ютерна програма", згідно з яким це –набір інструкцій у вигляді слів, цифр, кодів, схем, символів чи у будь-якому іншому вигляді, виражених у формі, придатній для зчитування комп'ютером, які приводять його у дію для досягнення певної мети або результату (це поняття охоплює як операційну систему, так і прикладну програму, виражені у вихідному або об'єктному кодах).

Статтею 18 Закону передбачено, що комп'ютерні програми охороняються як літературні твори. Така охорона поширюється на комп'ютерні програми незалежно від способу чи форми їх вираження.

Згідно з частинами першою-третьою статті 440 ЦК України, частиною першою, третьою статті 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти будь-яке використання твору іншими особами.

В абзаці п’ятому статті 1 Закону визначено, що виключне право – це майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

За приписами статті 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди.

Статтею 441 ЦК України передбачено способи використання твору, якими, зокрема, є відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, продаж, передання в найм (оренду) тощо, а також інші дії, встановлені законом.

Господарським судом першої інстанції з достатньою повнотою досліджено обставини справи та зроблено висновок про використання ПП "Одеський корпоративний комп’ютерний коледж" програм ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition у своїй господарській діяльності. Апеляційний же господарський суд, зазначивши у своїй постанові, що відповідачем не заперечується факт встановлення ним комп’ютерних програм ABBY FINE READER 7.0 Professional Edition у навчальних класах, дійшов неправильного висновку про відсутність порушень майнових прав інтелектуальної власності позивача та неправомірно, без достатнього правового обґрунтування, відхилив висновок місцевого господарського суду. Зокрема, той факт, що на момент правопорушення позивач не мав права надавати дозвіл або заборону використання програмного забезпечення, а отримав його до звернення до суду, не може бути підставою для відмови у стягненні компенсації.

Пунктом "г" частини першої статі 52 Закону передбачено, що при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно з пунктом "г" частини другої статті 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

В абзаці дев'ятому частини другої цієї ж статті 52 Закону зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених підпунктом "г" пункту 2 статті 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Місцевий господарський суд, приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав позивача саме у сумі 20 898 грн., правомірно врахував обсяг порушення прав ТОВ "АБІ Україна", наміри відповідача і здійснив вірний розрахунок суми такої компенсації з огляду на можливе отримання позивачем винагороди за використання комп’ютерних програм на умовах ліцензійного договору.

Відтак оскаржувана постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції –залишенню в силі.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АБІ Україна" задовольнити.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 зі справи № 14-22-11/416-06-11397 скасувати.

3. Рішення господарського суду Одеської області від 22.03.2007 зі справи № 14-22-11/416-06-11397 залишити в силі.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б.Львов