ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.08 р.                     Справа № 26/10

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Державного підприємства “ Вугілля України” (м. Київ)

до відповідача Державного підприємства “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” (м. Вугледар)

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Донвуглетехінвест збагачувальна фабрика "Постніковська" м. Шахтарськ,

третя особа-3, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Октябрська" ДП ВАТ "ДХК "Донбасвуглезбагачення", м. Білецьке

третя особа-4, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство “Дніпроенерго”, м.Запоріжжя

третя особа-5, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство “Західенерго”, м.Львів

третя особа-6, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергоуправління”, м.Київ

третя особа-7, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Донвуглетехінвест”, м.Шахтарськ

про стягнення збитків в сумі 147289 грн. 20коп.

За участю представників сторін:

від позивача Тимошенко О.Л., Кричун М.О. - довіреність

від відповідача Ігнатов С.Є. - довіреність

від третьої особи-1: не з’явився

від третьої особи-2: не з’явився

від третьої особи-3: не з’явився

від третьої особи-4: не з’явився

від третьої особи-5: не з’явився

від третьої особи-6: Сьомка Р.О. - довіреність

від третьої особи-7: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Державне підприємство “ Вугілля України” ,м. Київ, із позовом до Державного підприємства “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” ,м. Вугледар, про стягнення 147289 грн. 20коп. суми збитків, заподіяних у зв”язку із неналежним виконанням відповідачем обов”язків з поставки вугілля за договорами № 21-04/2-КН від 20.04.05р., № 7-02/1-КПП від 27.09.05р., № 2-07/2-ЕН від 01.03.07, що виявились у транспортних витратах.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем не була поставлена за вищезазначеними Договорами обумовлена сторонами кількість вугілля кам’яного енергетичного, однак транспортні послуги, пов’язані з доставкою вугілля, були сплачені позивачем в сумі 147 289,90 грн., на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, а також на приписи Господарського та Цивільного кодексів України.

У “Поясненнях до позову” від 19.05.08р. позивач просив суд стягнути з відповідача збитки в сумі 163 480,890 грн. з ПДВ, тим самим збільшивши розмір позовних вимог. Дане збільшення судом прийнято до розгляду як таке, що надано відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Під час вирішення спору до участі у справі у якості третіх осіб судом залучено третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк, третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Донвуглетехінвест збагачувальна фабрика "Постніковська" м. Шахтарськ, третя особа-3, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Октябрська" ДП ВАТ "ДХК "Донбасвуглезбагачення", м. Білецьке,третя особа-4, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство “Дніпроенерго”, м.Запоріжжя, третя особа-5, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство “Західенерго”, м.Львів, третя особа-6, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергоуправління”, м.Київ ,третя особа-7, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Донвуглетехінвест”, м.Шахтарськ,

Відповідач проти факту відвантаження вугілля позивачу не заперечив та у відзиві від 11.02.08р. зазначив, що вимоги про стягнення збитків потребують додаткового обґрунтування.

Треті особи обставин, викладених у позові не спростували. На вимогу суду третіми особами надавались документи, залучені до матеріалів справи.

Строк вирішення спору було продовжено у встановленому порядку.

Розпорядженням голови суду та заступником голови господарського суду Донецької області здійснювались зміни у складі суду з розгляду справи № 26/10.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд встановив:

27 вересня 2005р між Державним підприємством “Вугілля України”(покупець) та Державним підприємством “Донецька вугільна енергетична компанія” в особі відокремленого підрозділу “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” (постачальник) було укладено договір № 7-02/1-КПП.

Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом договору є поставка та передання у власність покупцю вугілля (товар) на умовах СРТ залізничні станції призначення (ІНКОТЕРМС-2000), крім умов оплати витрат на транспортування товару.

Постачальник у листопаді 2005р. в рахунок договору відвантажив вугільну продукцію у обсязі 176 тон однією партією по накладній № 52761351 у трьох залізничних піввагонах (№ 65309981, 65381915, 67162727) на станцію Байрак.

Пунктом 2.7. вказаного договору встановлено, що оплата залізничного тарифу за доставку товару на залізничну станцію призначення здійснюється покупцем. Оплата за доставку включає витрати на перевезення товару зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці до станції призначення.

Покупцем Залізничний тариф був сплачений попередньо, відповідно до договору з Донецькою залізницею у сумі 3121, 20 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 214. У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, дата прийняття вантажу до перевезення – 26.11.2005р., накладна та сума сплаченого тарифу.

Відповідно до п. 4.9 вищезазначеного договору, право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить в момент підписання приймально-здавального акту на поставлене вугілля.

20 квітня 2005р. між Державним підприємством „Вугілля України” (Покупець) та Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія”, в особі відокремленого підрозділу „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” (постачальник) було укладено договір № 21-04/2-КН.

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом договору є зобов”язання Постачальника на умовах передбачених даним Договором, з поставки вугілля кам”яного енергетичного українського походження (Вугілля) та обов”язок Покупця – прийняти та оплатити його.

У жовтні 2005р. Постачальник за зазначеним договором відвантажив вугільну продукцію в обсязі 207т. на станції Бурштин та Енергодар згідно із накладними, що наявні в матеріалах справи.

Пунктом 6.6 договору встановлено, що оплата залізничного тарифу за доставку товару на залізничну станцію призначення здійснюється покупцем.

Залізничний тариф був сплачений позивачем попередньо відповідно до договору з Донецькою залізницею у сумі:

-          15120,00 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 156. У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, дата – 10.10.2005р., накладна та сума сплаченого тарифу.

-          16912,80 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 216. У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, дата – 01.12.2006р., накладна та сума сплаченого тарифу.

Відповідно до п. 5.8 вищезазначеного договору, право власності на вугілля переходить від постачальника до покупця в момент підписання приймально-здавального акту.

Однак, такі акти суду не надано у зв”язку з тим, що вони не складалися, оскільки вантажоотримувач не прийняв вугілля та повернув вагони на станцію відправлення.

01 березня 2007р. між Державним підприємством „Вугілля України” (Покупець) та Державним підприємством „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” (Постачальник) було укладено договір № 2-07/2-ЕН.

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом договору є зобов’язання Постачальника поставити та передати у власність покупцю вугілля кам’яне енергетичне (товар), та обов”язок Покупця прийняти та оплатити. Пунктом 2.1 встановлено, що поставка вугілля відбувається партіями залізничним транспортом у відкритих напіввагонах на умовах DDP назва місця призначення (ИНКОТЕРМС-2000).

Постачальник у травні 2007р. в рахунок договору відвантажив вугільну продукцію у обсязі:

-          603 тони однією партією по накладній № 49405637 дев’ять залізничних піввагонів (№ 64201668, 65098600, 65300378, 65350555, 65698854, 66764101, 67167627, 67376640, 67866806) на станцію Бурштин.

-          67 тон по накладній № 49405639, залізничний вагон № 67380733 на станцію Бурштин.

-          1159 тон по накладній № 49405612 – шість залізничних піввагонів (№ 60043551, 65703449, 65716748, 66601543, 67656173, 67883330), № 49405623 - вісім залізничних піввагонів ( № 63325963, 67655373, 65735243, 67171710, 67173963, 67174557, 67193961), № 49405625 - три залізничних піввагони (№ 60910130, 67040063, 67918748) на станцію Бурштин.

У червні 2007р. в рахунок договору постачальник відвантажив вугільну продукцію у обсязі 71 тонна по накладній № 49769913 - один залізничний піввагон № 65377111 на станцію Ладижин.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що оплата залізничного тарифу за доставку товару на залізничну станцію призначення здійснюється покупцем.

Залізничний тариф був сплачений позивачем попередньо відповідно до договору з Донецькою залізницею у сумі:

-          41796,00 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 667. У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, дата – 25.05.2007р., накладна та сума сплаченого тарифу.

-          4644,00 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 667. У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, дата – 25.05.2007р., накладна та сума сплаченого тарифу.

-          78801,60 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 564 (за 21.05.2007), 748 (за 23.05.2007). У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, накладна та сума сплаченого тарифу.

-          3085, 20 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою з ТЕХПД № 718. У зазначеній виписці зазначається вид розрахунку – авансовий, дата – 16.06.2007р., накладна та сума сплаченого тарифу.

Згідно із п. 2.8 вищезазначеного договору, право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить в момент підписання приймально-здавального акту на поставлене вугілля.

У зв’язку з тим, що вантажоотримувач не прийняв вугілля та повернув вагони на станцію відправлення, зазначені акти не складалися та суду не були надані.

Згідно із Правилам розрахунків за перевезення вантажів (затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644) п. 2, розрахунок за перевезення вантажів залізницею здійснюється через технологічні центри з оброблення перевізних документів (ТЕХПД) у безготівковій формі. Розрахунки через ТЕХПД здійснюються на підставі договору між залізницею та відправником (одержувачем). Згідно із п. 2.5 Правил платник по договору у порядку передоплати перераховує на рахунок ТЕХПД кошти для оплати перевезень та додаткових послуг.

Відповідно до вищенаведеного, ДП „Вугілля України” виконало своє зобов”язання по оплаті вартість перевезення вугілля від вантажовідправника до вантажоотримувача коштами у розмірі 163480,80 грн. з ПДВ.

Згідно із Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 27.01.2006р. № 57, Статутом Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1”, зазначене підприємство створено в результаті реорганізації Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” шляхом виділення з його складу відокремленого підрозділу „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1”, отже відповідач є правонаступником вищезазначеної компанії.

Суть позову полягає у вимогах про стягнення з відповідача вищезазначеної суми як збитків, заподіяних відповідачем внаслідок неналежного виконання договірних зобов”язань з поставки вугілля.

Відповідач та треті особи обставин, викладених у позові не спростували. У відзиві на позов відповідач зазначив, що позовні вимоги потребують додаткового обґрунтування.

Згідно із ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-3 зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 зазначеного кодексу встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 зазначеного кодексу визначені склад та розмір відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, постачальник вугілля за договорами з позивачем неналежним чином виконував свої договірні обов”язки, не поставив у повному обсязі обумовлену сторонами кількість вугілля, поставлене вугілля не було прийнято вантажоотримувачами, а вагони – повернуті на станцію відправлення.

Акти приймання – передачі вугілля, підписані сторонами відповідно до умов договорів, відсутні.

Разом з тим, позивачем були сплачені транспортні витрати, пов’язані із доставкою вугілля вантажоотримувачам, в сумі 163480,80 грн., що підтверджується матеріалами справи, та відповідачем не спростовано.

За даних обставин суд дійшов висновку про те, що вищезазначені витрати здійснені позивачем внаслідок господарського правопорушення з боку постачальника вугілля, за правовою природою є збитками позивача та в силу приписів ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України мають бути відшкодовані відповідачем позивачеві.

Таким чином, позов є обґрунтованим наданими суду доказами та посиланнями на приписи чинного законодавства України, внаслідок чого підлягає задоволенню, судові витрати – покладено на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов – задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” (85670, м.Вугледар, Донецька область, поточний рахунок 6784 у відділенні АК „Промінвестбанк” м.Мар”їнка, МФО 334635, ) на користь Державного підприємства „Вугілля України” (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 4, поточний рахунок 13 в АК „Промінвестбанк”, м.Київ, МФО 300012, ) 163480,80 грн. – суму збитків, 1634,80 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 18.08.2008р.

Повний текст рішення підписано 26.08.2008р.

Суддя

Надруковано 10 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3-9. третій особі

10. у справу

Вик. Марченко Ю.О.