ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2008 р.

№ 2-7/17312-07

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Глос О.І.,

Полянського А.Г.,

розглянувши касаційну скаргу

Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради

на постанову

від 24.06.2008

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду АР Крим № 2-7/17312-2007

за позовом

Державного підприємства "Лівадія"

до

Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради

про

визнання незаконними дій та зобов’язання прийняти рішення

за участю представників:

- позивача

не з’явились

- відповідача

Купріянова А.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 31.01.2008 (суддя Дворний І.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 (колегія суддів у складі головуючого судді Прокопанич Г.К., суддів Антонової І.В., Заплава Л.М.), позовні вимоги Державного підприємства "Лівадія" до Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради про визнання незаконними дій та зобов’язання видати дозвіл на виконання проектно-пошукових робіт на земельній ділянці орієнтованою площею 12 га, розташованій за межами населених пунктів Масандрівської селищної ради АР Крим, поблизу житлово-будівельного кооперативу "Лаванда" в районі вул. Шосе туристів, на території Масандрівської селищної ради АР Крим, задоволені частково і, з врахуванням виправлень резолютивної частини, внесених ухвалою господарського суду АР Крим від 10.07.2008, зобов'язано Виконавчий комітет Масандрівської селищної ради на найближчому засіданні прийняти рішення про надання дозволу на виконання проектно-пошукових робіт для Державного підприємства "Лівадія", в частині визнання протиправними дії Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради в позові відмовлено.

Рішення та постанова у справі у частині задоволення позовних вимог мотивовані посиланням на норми Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про планування і забудову територій", в порушення яких відповідач не виконав покладений на нього обов’язок розглянути звернення позивача про надання дозволу на виконання проектно-вишукувальних робіт, чим порушив його право на будівництво котеджного селища на належній йому земельній ділянці.

Виконавчий комітет Масандрівської селищної ради з рішенням та постановою у справі в частині задоволення позовних вимог не згоден, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального права, зокрема, ст. ст. 19, 20, 141 Земельного кодексу України, ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій", ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", та норм процесуального права, зокрема, щодо неправильного визначення підвідомчості справи, з мотивів, викладених у касаційній скарзі.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 11.09.2008 № 02-12.2/329 для розгляду касаційної скарги у справі призначено колегію суддів у складі головуючого судді Грейц К.В., суддів Глос О.І., Полянського А.Г.

10.09.2008 на адресу Вищого господарського суду надійшла телеграма ДП "Лівадія", яка містить клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на неможливість представника бути присутнім в судовому засіданні 11.09.2008.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання позивача, яке не підтверджене будь-якими документами, а, крім того, ухвалою Вищого господарського суду України від 01.09.2008 про прийняття касаційної скарги присутність представників сторін не визнавалась обов’язковою і сторони були попереджені, що їх відсутність не перешкоджає розгляду касаційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що Державне підприємство "Лівадія" є користувачем земельної ділянки площею 117,72 га в межах згідно з планом землекористування, що засвідчено Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-КМ №002304, виданим на підставі рішення Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради від 29.04.1998 № 72.

Листом № 782 від 21.09.2007 позивач звернувся до Масандрівської селищної ради з проханням надати дозвіл на виконання проектно-пошукових робіт для будівництва котеджного селища на цій земельній ділянці, втім, як встановлено судами попередніх інстанцій, клопотання ДП "Лівадія" Масандрівською селищною радою не було розглянуто по суті, що змусило позивача звернутись до господарського суду АР Крим з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради прийняти рішення про надання ДП "Лівадія" дозволу на виконання проектно-пошукових робіт, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в порушення прав позивача на користування земельною ділянкою згідно з потребами підприємства, зокрема, для будівництва котеджного селища на землях, які не використовуються для товарного сільськогосподарського виробництва, виконком ухилився від виконання своїх обов’язків і не розглянув клопотання позивача щодо надання йому дозволу на здійснення на власній земельній ділянці проектно-пошукових робіт.

Разом з тим, висновки судів попередніх інстанцій про підставність і ґрунтовність позовних вимог в цій частині колегія суддів вважає суперечливими і передчасними.

Так, відповідно до приписів ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 № 1699-ІІІ (із змінами і доповненнями) фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво), для чого такі особи подають письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу відповідної ради, до якої додається документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, при цьому, перелік інших документів та матеріалів, необхідних для отримання дозволу на будівництво, які додаються до письмової заяви, порядок їх розгляду визначаються регіональними та/або місцевими правилами забудови.

Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Дозвіл на будівництво надається на підставі комплексного висновку щодо відповідності запропонованого будівництва містобудівній документації, державним будівельним нормам, місцевим правилам забудови (далі - комплексний висновок).

Комплексний висновок і проект рішення про дозвіл на будівництво готуються спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури протягом місяця від дня звернення заінтересованої особи. У випадках, передбачених регіональними або місцевими правилами забудови, комплексний висновок готується з урахуванням висновків відповідних землевпорядних, природоохоронних, санітарних та інших органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Свої висновки зазначені органи надають протягом двох тижнів від дня звернення спеціально уповноваженому органу з питань містобудування та архітектури.

Аналогічне положення моститься в пункті 1.4 Регіональних правил забудови та використання територій в Автономній Республіці Крим, затверджених Постановою Верховної Ради АР Крим № 241-3/02 від 18.09.2002, згідно якого рішення на проведення проектно-дослідницьких робіт ухвалюється на підставі висновків органів архітектури, земельних ресурсів, санітарно-епідеміологічної служби, пожежного нагляду, природоохоронного органу, охорони пам’ятників культурної спадщини тощо.

При цьому, нормою ст. 24 цього Закону передбачається можливість надання зазначеними органами негативного комплексного висновку, в зв’язку з чим заінтересованим особам також надаються роз'яснення та відповідні рекомендації в письмовій формі протягом одного місяця від дня звернення.

Дозвіл на будівництво об'єкта містобудування надається заявнику протягом двох місяців з дня подання заяви.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, вбачається, що умовою здійснення проектно-вишукувальних робіт на власній земельній ділянці є прийняття виконавчим органом відповідної ради рішення про надання дозволу на будівництво, яке ухвалюється на підставі комплексного висновку спеціально уповноваженого органу і висновків відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Проте, судами першої та апеляційної інстанцій не були встановлені обставини дотримання позивачем зазначених вимог, які є необхідною передумовою для отримання дозволу, в т.ч. наявність у нього комплексного висновку спеціально уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури і проекту рішення виконкому про дозвіл на будівництво, а також висновків органів архітектури, земельних ресурсів, санітарно-епідеміологічної служби, пожежного нагляду, природоохоронного органу, охорони пам’ятників культурної спадщини тощо.

Зважаючи на те, що рішення про надання такого дозволу Виконкомом Масандрівської селищної ради не приймалось, зобов'язання цього органу прийняти саме таке конкретне рішення є порушенням його передбаченої статтею 144 Конституції України та частиною 6 стстатті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" компетенції і встановлених нормою пункту 9 частини 1 "а" статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноважень.

Таким чином, задовольняючи позов, суди не врахували право виконавчого комітету відповідної ради самостійно на своєму засіданні вирішувати питання щодо надання дозволу на будівництво, який би надавав зацікавленій особі право на здійснення проектно-вишукувальних робіт на своїй території, отже, до компетенції суду може відноситись лише розгляд вимог про спонукання цього органу розглянути подане зацікавленою особою клопотання без визначення змісту рішення, яке має прийняти цей орган на своєму засіданні.

При цьому, посилання позивача на порушення виконкомом його права користування земельною ділянкою не можна вважати встановленим і доведеним, адже, позивач в процесі розгляду справи не доводив належними і допустимими доказами дотримання ним всіх передбачених законом вимог і умов для отримання дозволу на проведення такого етапу будівництва, як здійснення проектно-вишукувальних робіт.

Крім того, колегія суддів зазначає, що встановивши правовідносини сторін такими, що пов’язані з порушенням права землекористування, суди попередніх інстанцій не врахували, що порушені права позивача на землю мають захищатися способами, передбаченими статтею 152 Земельного кодексу України з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства, втім, суди не встановили, чи відповідає заявлений позивачем предмет позову цим способам, а також, чи регулюються правовідносини між сторонами у цій справі цим Кодексом або іншими актами господарського і цивільного законодавства, відтак, посилання скаржника на непідвідомчість господарському суду даної справи колегія суддів вважає передчасно спростованими.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов’язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин, викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Однак, в порушення цих приписів і вимог ст. 84 ГПК України судами попередніх інстанцій не встановлені дійсні правовідносини сторін за справою, наявність чи відсутність обставин, які входять до предмету доказування і з якими закон, на який посилається позивач, пов’язує виникнення у нього права на позов і судовий захист права, яке він вважає порушеним, у обраний ним спосіб, а у відповідача –законодавчо встановлених компетенції, повноважень і обов’язків відновити таке право у передбачений законом спосіб.

Оскільки відповідно до приписів ст. ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє повноту встановлення та юридичну оцінку обставин справи і не наділена повноваженнями щодо їх встановлення, колегія суддів на підставі п. 3 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне скасувати судові акти попередніх інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення зазначених обставин і надання їм належної правової оцінки з врахуванням всіх вищевикладених вказівок цієї постанови.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 у справі господарського суду АР Крим № 2-7/17312-2007 та рішення від 31.01.2008 у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Масандрівської селищної ради задовольнити частково.

Головуючий суддя                               К.В.Грейц

Судді           О.І.Глос

А.Г.Полянський