ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№
45/31б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка
О.С.

суддів:

Мамонтової
О.М.

Хандуріна
М.І.

розглянувши  касаційну скаргу

ТОВ
"Дніпрохим"

на
постанову

господарського
суду Донецької області від 06.02.2008

у
справі

№ 45/31б
господарського суду Донецької області

за заявою

суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

до

ТОВ
"Артіс"

про

банкрутство

в судовому засіданні взяли участь  представники :

ТОВ
"Дніпрохим"

Охрименко
М.І.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 28.01.2008 порушено провадження у
справі про банкрутство ТОВ "Артіс" в порядку ст.52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Постановою
господарського суду Донецької області від 06.02.2008 (Плотніцький Б.Д.) ТОВ
"Артіс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на
3 місяці до 06.05.2008, ліквідатором призначено суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

ТОВ
"Дніпрохим" звернулося до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду
Донецької області від 06.02.2008, справу направити на новий розгляд в іншому
складі суддів до суду першої інстанції.

В
обґрунтування своєї касаційної скарги заявник посилається на порушення судом
першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови норм матеріального та
процесуального права, зокрема: ст.ст. 43 , 33, 43 ГПК України, ст.52
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом".

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У
даній справі судом першої інстанції порушено провадження та застосовано до
боржника судову процедуру на підставі статті 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
(надалі Закону), якою передбачено особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно
з ч.1 ст.52 Закону у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні
органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно
із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а
також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього
боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до
боржника та строку виконання зобов'язань.

Отже,
при розгляді справи про банкрутство за правилами ст. 52 Закону предметом
доказування є визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи та факт
відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням.

Як
вбачається матеріалів справи, зокрема, копії свідоцтва про державну реєстрацію
( т. 1 а.с. 9), довідки  Єдиного
державного реєстру підприємств, установ та організацій України
місцезнаходженням ТОВ "Артіс" є: 83056, м. Донецьк, Київський район,
вул. Молодих шахтарів, 86А.

Приймаючи  оскаржувану постанову, господарський суд
Донецької області виходив з того, що, за даними кредитора, керівні органи
боржника -юридичної особи, відсутні за її
місцезнаходженням - юридичною адресою - 83056, м. Донецьк, Київський
район, вул. Молодих шахтарів, 86А, що підтверджується наданою власником будинку
№86А по вул. Молодих шахтарів Товариством з обмеженою відповідальністю
"Мережа" відповіддю на запит № 2/12 від 10.12.2007 суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (т.1 а.с. 18).

Виходячи
з вимог ч.2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до
законодавства  повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно
до статті 93 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній до внесення змін
Законом України від 03.03.2005 року № 2452-IV, який набрав чинності з 1 квітня
2005 року) місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної
реєстрації, якщо інше не встановлено законом; місцезнаходження юридичної особи
вказується в її установчих документах. Абзац шостий статті 1 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" (у редакції, чинній до внесення змін Законом України від
03.03.2005 року № 2452-IV) визначає місцезнаходження юридичної особи як
місцезнаходження постійно діючого виконавчого органу юридичної особи, а в разі
його відсутності - місцезнаходження іншого органу чи особи, уповноваженої діяти
від імені юридичної особи без довіреності, за певною адресою, яка вказана
засновниками (учасниками) в установчих документах і за якою здійснюється
зв'язок з юридичною особою.

Таким
чином, нормами законодавства передбачається обов'язкове зазначення
місцезнаходження юридичної особи в її установчих документах, а у разі, коли
відбувалася зміна місцезнаходження, повинні були вноситись відповідні зміни до
установчих документів та проводитись державна реєстрація цих змін.

Проте
установчі документи ТОВ "Артіс" в матеріалах справи відсутні,
відповідно вони не досліджувались судом першої інстанції з метою з'ясування
місцезнаходження боржника.

Відповідно
до частини першої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" з метою забезпечення
органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією
про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців створюється Єдиний державний
реєстр, який містить відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, дати та
номеру запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, дати та
номеру записів про внесення змін до нього, дати видачі або заміни свідоцтва про
державну реєстрацію, дані про установчі документи, дати та номери записів про
внесення змін до них, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням
тощо (стаття 17 цього Закону).

З матеріалів справи
вбачається, що до господарського суду Донецької області 06.02.2008 була подана
ініціюючим кредитором довідка з ЄДРПОУ, яка не містить запису про відсутність
юридичної особи за її місцезнаходженням. (т.1 а. с. 21-26).

Отже,
господарський суд Донецької області належним чином  не
з'ясував  дійсні обставини
справи,  не дав  належної оцінки  всім
зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін та нормативно
не обґрунтував свої висновки.

За
таких обставин, постанову господарського суду Донецької області від 06.02.2008
у справі №45/31б про визнання ТОВ "Артіс" банкрутом не можна визнати
як таку, що відповідає фактичним обставинам справи і чинному законодавству, у
зв'язку з чим  вона підлягає скасуванню,
а справа -передачі до господарського суду Донецької області.

При
новому розгляді справи суду слід
врахувати вищевикладене, повно та всебічно дослідити дійсні обставини
справи, встановити, за якою адресою слід визначати місцезнаходження боржника,
дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін,
в залежності від встановленого вирішити питання щодо припинення провадження у
цій справі чи переходу на загальну процедуру, встановлену Законом України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Керуючись
статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ТОВ
"Дніпрохим" задовольнити.

Постанову господарського суду
Донецької області від 06.02.2008 скасувати.

Справу
№45/31б передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області в
іншому складі суддів.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                                       О.М.
Мамонтова

М.І.
Хандурін