ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.08                                                                                 Справа № 7/98.

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Краснодонвугілля”, м. Краснодон Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства “Сімейкинське”, смт. Сімейкине Краснодонського району Луганської області

про стягнення 1774 грн. 50 коп.

Суддя Т. Л. Калашник

в присутності представників:

від позивача –Сторчевой О.М., довіреність № 2 від 20.03.07;

від позивача –Шевченко О.В., довіреність № 12 від 10.01.08.

Суть спору: позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості у сумі 1774 грн. 50 коп.

Заявами про уточнення позовних вимог, зданими до суду 12.06.08 та 23.06.08, позивачем змінено предмет позову, та позивач просить стягнути з відповідача вартість необґрунтовано отриманої продукції у розмірі 1774 грн. 50 коп.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 12/21 від 19.05.08 та поясненнях №12/23 від 17.06.08, посилаючись зокрема на те, що відповідач не отримував від позивача кришки. Довіреність, на яку посилається позивач, втратила чинність на час передачі товару. Надана позивачем товарно-транспортна накладна не доводить заявлені вимоги, оскільки оформлена з порушенням типової форми, затвердженої Наказом Мінтрансу, Мінстату України № 488/346 від 29.12.95 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля".

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову позивач (Відкрите акціонерне товариство “Краснодонвугілля”) посилається на те, що на підставі листа б/н та б/д відповідача (Відкритого акціонерного товариства “Сімейкинське”) ним було виготовлено та поставлено кришки для електродвигунів у кількості 15 штук, які було отримано відповідачем на підставі довіреності ЯКЛ №647960 від 29.08.05 за товарно-транспортною накладною № 267 від 27.09.05 на суму 1796 грн. 76 коп. У результаті взаємозаліку сума заборгованості відповідача склала 1774 грн. 50 коп. Строк дії довіреності до 09.09.05. Проте, товарно-транспортна накладна є первинним транспортним документом, який підтверджує факт перевезення та отримання вантажу відповідачем. Таким чином позивач вважає, що до відповідача надійшла продукція від позивача без достатньої правової підстави. На підставі наведеного та з посиланням на ст.ст.1212, 1213 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача вартість необґрунтовано отриманої продукції у розмірі 1774 грн. 50 коп.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 12/21 від 19.05.08 та поясненнях №12/23 від 17.06.08.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1. ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Законом не встановлено вимоги щодо форми договору поставки. Тому позивачем обґрунтовано, було прийнято до виконання замовлення відповідача за листом б/н та б/д.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст.1212 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного          володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У товарно-транспортній накладній № 267 від 27.09.05, на яку посилається позивач, містяться відомості про те, що вантаж, а саме кришки для електродвигунів у кількості 15 штук, отримано Коротенко С.І. за довіреністю ЯКЛ №647960 від 29.08.05.

У відповідності зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.2 Інструкції "Про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей" затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 99 від 16 травня 1996 р., який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за № 293/1318 (далі –Інструкція), сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

При виписуванні довіреності перелік цінностей, які належить отримати по ній (графа "Найменування цінностей" у бланку довіреності), наводиться обов'язково із зазначенням назви і кількості цінностей для одержання, незалежно від того, чи є такі відомості у документах на відпуск (наряді, рахунку, договорі, замовленні, угоді тощо) цінностей. Незаповнені рядки довіреності прокреслюються (п.5 Інструкції).

Згідно п.12 Інструкції, забороняється відпускати цінності у випадках:

а) подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або з незаповненими реквізитами;

б) подання довіреності, яка має виправлення і помарки, що не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність;

в) відсутності у довіреної особи вказаного у довіреності паспорта або іншого документа, що засвідчує довірену особу;

г) закінчення строку дії довіреності;

д) одержання повідомлення підприємства-одержувача цінностей про анулювання довіреності.

Як свідчить матеріали справи, у довіреності ЯКЛ №647960 від 29.08.05 відсутні відомості щодо цінностей, які належить отримати, а саме назва та кількість.

Названа довіреність дійсна до 09.09.05. Вантаж, згідно товарно-транспортній накладній № 267, видано 27.09.05.

Таким чином, довіреність ЯКЛ №647960 від 29.08.05 та товарно-транспортна накладна № 267 від 27.09.05 не можуть служити доказом отримання Відкритим акціонерним товариством “Сімейкинське” (відповідача у справі) від Відкритого акціонерного товариства “Краснодонвугілля” (позивача у справі) кришок для електродвигунів у кількості 15 штук .

За вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 26.06.08.

Суддя Т.Л.Калашник