ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.08 р.                     Справа № 15/159

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом колективного підприємства “Укртехснаб” м. Черновці ()

до відповідача відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” м. Маріуполь ()

про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 124264,96 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Фінк О.Е. за довіреністю від 12.09.2008 р.

від відповідача: Руденко Я.О. за довіреністю № 250-98Д від 27.12.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява колективного підприємства “Укртехснаб” м. Черновці до відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” м. Маріуполь про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 124264,96 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/159, сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

У судовому засіданні представниками позивача та відповідача було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений договір № ПСН-01943 від 15.02.2006 р. про поставку товару на умовах договору у кількості та за цінами, зазначеними у специфікації № 1 (додаток № 1) до договору. Додатковою угодою № 1 до цього договору постачальник зобов’язався додатково поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно специфікації № 2 до договору. Строк дії додаткової угоди встановлено до 01.07.2007 р., строк розрахунків за товар – протягом 30 днів після поставки. Завірені копії договору, додаткової угоди, специфікацій № 1 та 2 долучені до позовної заяви. Вказані документи підписані уповноваженими особами від кожної сторони та скріплені печатками підприємств, на що сторони не заперечують.

Таким чином у постачальника на підставі вказаного договору виникло зобов’язання поставити товар, а у покупця – оплатити прийнятий товар.

Постачальник на виконання умов договору поставив покупцю товар на загальну суму 1313610,72 грн., що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, рахунками-фактурами та довіреностями на осіб, які фактично отримували товар для відповідача. Вказані документи у завірених копіях додані до справи.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач частково оплатив вартість товару на суму 1189345,76 грн., заборгованість склала 124264,96 грн. (1313610,72 грн. – 1189345,76 грн. = 124264,96 грн.). Дата останньої поставки товару за спірною накладною – 11.04.2007 р., що вказує на настання строку оплати для покупця по всім спірним накладним. Вказану суму боргу відповідач у встановлений строк позивачу не оплатив, чим порушив господарські зобов’язання, передбачені договором. Позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом порушеного права.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору або іншого правочину.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні – покупцеві товар, а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач у відзиві на позов визнає факти укладення між сторонами договору № ПСН-01943 від 15.02.2006 р., факти отримання від позивача товару за спірними накладними, не заперечує наявність суми основного боргу за отриманий, але оплачений не в повному обсязі товар. Заперечення відповідача стосуються заявлених позивачем до стягнення в якості судових витрат оплати послуг адвоката на суму 6300 грн., тому як відповідач вважає їх розмір недоведеним належними доказами.

Вказані заперечення відповідача суд відхиляє, тому як стягнення оплати послуг адвоката в якості судових витрат по справі прямо передбачено ст. ст. 44, 48, 49 ГПК України. Факт надання вказаних послуг позивачу підтверджується матеріалами справи: договором на надання юридичної допомоги між позивачем та адвокатом при захисті прав позивача в господарському суді по стягненню вказаної суми боргу; додатком № 1 до договору, яким сторони передбачили види та вартість конкретних послуг адвоката; свідоцтвом на право заняття адвокатською діяльністю № 1492 від 27.02.2003 р., виданого Фінк О.Е.; довіреністю позивача від 12.09.2008 р. на право адвокату Фінк О.Е. представляти інтереси позивача у даній справі; протоколом судового засідання по факту участі адвоката у даному процесі в якості представника позивача; оригіналом платіжного доручення № 2 від 11.09.2008 р. з відміткою банку про фактичну оплату позивачем 6300 грн. Фінк О.Е. за адвокатські послуги. Згідно усних пояснень адвоката у судовому засіданні акт про надання послуг адвокатом між сторонами не складався у зв’язку з не закінченням фактичного виконання вказаних послуг. Розмір оплати послуг адвоката у сумі 6300 грн. був передбачений сторонами у п. 4.1 договору та підтверджений додатком № 1 до цього договору з калькуляцією конкретних видів робіт адвоката. Згідно чинного законодавства сторони вільні у визначенні умов договору при його укладенні, умови вказаного договору не суперечать Закону України „Про адвокатуру”; сума оплати послуг адвоката у розмірі 6300 грн. при стягненні суми боргу 124264,96 грн. на думку суду не є занадто великою, тому керуючись усіма доказами у даній справі у сукупності та своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ст. 49 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-36; 43; 44; 48; 49; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” (юридична адреса: 87535, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, 1; ; розрахунковий рахунок 7266 в філії ПУМБ м. Маріуполь, МФО 335742) на користь колективного підприємства “Укртехснаб” (юридична адреса: 58000, м. Чернівці, вул. Нікітіна, 3; ; розрахунковий рахунок 2001 в ЗАТ КБ “ПриватБанк”, МФО 335548) борг в сумі 124264,96грн., витрати на послуги адвоката у розмірі 6300,00 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1242,65 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

В судовому засіданні 06.11.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 07.11.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання судом.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Богатир К.В.

тел. 381-91-18

Надруковано у 3 примірниках:

1 – позивачу

2 –відповідачу

3 – господарському суду Донецької області