ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2008 р.                                                                      Справа №15/331

За позовом Державного підприємства “Укррезерв”, м. Київ, 01135, вул. Боженко, 84

до Закритого акціонерного товариства “Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія “Укртатнафта”, 39609, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Закрите акціонерне товариство "Торговий Дім "Укртатнафта" (39609, м. Кременчук, проїзд Галузевий, 4);

2. Акціонерне товариство "ВА Банк" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5).

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Державний комітет України з державного матеріального резерву України, 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 28

про зобов’язання виконати певні дії

Суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача:                     Жабокрицька В.А., дов. від 22.06.2007 року;

від відповідача:           Ковальчук О.М., дов. від 27.12.2007 року;

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Палун Д.В., довіреність від 24.12.2007 року № 56;

2. Лазоренко Ю.М., довіреність від 02.04.2008 року № 03/187 (представник присутній в судовому засіданні 15.04.2008 року);

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Висотенко І.М., дов. від 05.12.2007 року;

від прокуратури:           Лядецька О.В. –прокурор відділу прокуратури Полтавської області;

Ленець Н.О., прокурор відділу прокуратури Полтавської області (присутній в судовому засіданні 10.04.2008 року).

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 10.04.2008 року.

Суть справи: Розглядається позовна заява про зобов"язання відповідача передати позивачу 4000 тонн авіаційного керосину ТС-1 відповідно до умов договору на переробку нафтової сировини № 834 від 17.10.2000 р. (далі - договір № 834).

Відповідач проти позовних вимог заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов (том І, а.с. 43-52) та у письмових поясненнях від 20.03.2008 р. № 14/11-516 (том ІІІ, а.с.61-65). Строк розгляду спору був продовжений відповідно до ч.4 ст.69 ГПК України за клопотанням відповідача, погодженим з позивачем (том І, а.с. 127).

Ухвалою від 20.03.2007 р. - 12.04.2007 р. (том ІІ, а.с. 170) судом призначалось проведення по справі судово-економічної експертизи, за результатами проведення якої експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Слюсаренко О.О. було зроблено висновок № 4295 від 13.12.2007р. (том ІІІ, а.с. 25-25).

Особа, яка проводила експертне дослідження, була попереджена судом про кримінальну відповідальність за відмову від покладених на неї обов"язків та за дачу завідомо неправдивого експертного висновку відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України, про що зазначено в ухвалі суду про призначення експертизи, та засвідчено особистим підписом експерта в експертному висновку.

Третьою особою - Державним комітетом України з державного матеріального резерву письмові пояснення по суті спору не надані, його представник в судовому засіданні пояснив, що вважає позовні вимоги обгрунтованими.

Третьою особою - ВАТ "ВА Банк" письмові пояснення по суті спору не надані, його представник в судовому засіданні пояснив, що відомостей про наявність на даний час заборгованості позивача по кредитному договору з ВАТ "ВА Банк" немає, тому відповідні правовідносини з позивачем є припиненими. Зазначені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями представника позивача, наданими в судовому засіданні 15.04.2008 р.

Третьою особою - ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта" надані суду письмові пояснення від 15.04.2008 р. № 2310/535 в яких зазначено, що ним не були відвантажені позивачу нафтопродукти, виготовлені відповідно до договору № 834 від 17.10.2000 р., оскільки відповідач не передав їх для відвантаження позивачу.

Відповідно до ст.29 ГПК України про вступ у справу повідомив перший заступник прокурора Полтавської області (том ІІ, а.с. 1). Прокурор, присутній в судовому засіданні, висловив суду міркування стосовно обґрунтованості позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Вступна і резолютивна частини рішення були за згодою сторін оголошені в судовому засіданні 15.04.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, прокурора, ВСТАНОВИВ:

17.10.2000 р. між державним підприємством "Науково-виробниче об"єднання "Либідь", м.Київ та АТ "Укртатнафта" (відповідачем) був укладений договір № 834 на переробку нафтової сировини (том І, а.с. 23-26).

Позивач є правонаступником ДП "НВО "Либідь", створеним внаслідок його реорганізації відповідно до наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву № 104 від 20.05.2003 р. (том І, а.с. 6), що підтверджується п.1.1 статуту позивача (том І, а.с. 8) .

Факт вилучення з ЄДРПОУ ДП "НВО "Либідь" та знаходження в ЕДРПОУ під тим же кодом 13677856 з 29.05.2003 р. державного підприємства "Укррезерв" (позивача) підтверджується довідкою Головного міжрегіонального управління статистики у м.Києві від 28.02.2007 р. № 21-10/1249 (том ІІ, а.с. 101).

Відповідно до умов договору № 834 від 17.10.2000 р. виконавець (відповідач) зобов"язався на свій ризик переробити нафту і газовий конденсат (сировину) українських родовищ, надані замовником (позивачем), а також виробити та передати замовнику нафтопродукти, зазначені в п.1.2 договору.

Відповідно до п.9.2 договору він діє до 31.12.2000 р. в частині поставки сировини, а в частині взаєморозрахунків та відвантаження вироблених нафтопродуктів - до їх повного завершення.

Додатковою угодою до договору № 834, яка була укладена сторонами 17.11.2000 р. (том І, а.с. 27), сторони визначили, що замовник (позивач) поставив в листопаді 2000 р., а виконавець (відповідач) переробив 75200 тонн нафти українських родовищ та вироблені нафтопродукти передає замовнику для відвантаження по матеріальному балансу, визначеному в п.1 додаткової угоди, в якому, серед інших нафтопродуктів, передбачено 4000 тонн палива (авіаційного керосину) ТС-1.

Відповідно до п.4 додаткової угоди від 17.11.2000 р. до договору № 834, виконавець зобов"язався відвантажити вироблені нафтопродукти на протязі 30 діб з моменту оформлення розрахунків за переробку нафти.

Порядок оформлення розрахунків за послуги з переробки нафти шляхом підписання акта прийому-передачі нафти в кількості 9776 тонн по ціні 688,925 грн. за тонну без ПДВ визначений п.2 додаткової угоди від 17.11.2000 р. Зазначений акт був підписаний сторонами 17.11.2000 р. (том ІІ, а.с. 82), що свідчить про проведення позивачем розрахунків з відповідачем за переробку сировини в повному обсязі.

Про фактичне виконання відповідачем послуг з переробки нафти відповідно до умов договору № 834 від 17.10.2000 р. свідчить акт виконаних робіт від 17.11.2000 р. (том ІІ, а.с. 81), в якому зазначено, що він є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Факт здійснення позивачем відповідно до умов договору № 834 від 17.10.2000 р. поставки нафтової сировини відповідачу на переробку в кількості 75200 тонн, визначений додатковою угодою від 17.11.2000 р., підтверджується висновком експерта (том ІІІ, а.с. 29) та актами приймання-передачі нафти, підписаними сторонами (том ІІ, а.с. 85, 88, 91, 94), та не заперечується відповідачем.

Експертним висновком (том ІІ, а.с. 31-32) також встановлено, що в облікових регістрах відповідача на позабалансовому рахунку 02, субрахунку 0221 "Облік заборгованості по договорах на виконання послуг з переробки давальницької сировини значиться заборгованість відповідача по договору № 834 в кількості 4000 тонн палива ТС-1.

Відповідачем не заперечується фактичне невідвантаження позивачу зазначеної кількості авіаційного керосину ТС-1 відповідно до умов договору № 834.

Відповідно до ст.161 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору. Згідно зі ст. 162 ЦК УРСР, одностороння відмова від виконання зобов"язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач листами від 12.03.2002 р. № 463 та від 02.07.2002 р. № 1690 (том І, а.с. 31, 33) звертався до відповідача з вимогами надати ресурсну довідку та узгодити умови та строки поставки авіаційного керосину ТС-1, виробленого відповідно до умов договору № 834.

Відповідач листами від 03.04.2002 р. № 38/10-105 та від 17.07.2002 р. № 38/10-485 (том І, а.с. 32, 34) визнав заборгованість у вигляді невідвантаженого палива ТС-1 в кількості 4000 тонн, одночасно повідомивши про неможливість його фактичної передачі позивачу в зв"язку з відсутністю відповідних ресурсів.

За таких обставин, відповідачем не було виконане взяте на себе зобов"язання передати позивачу 4000 тонн авіаційного керосину ТС-1, виробленого відповідно до умов договору № 834 від 17.10.2000 р. та додаткової угоди до нього від 17.11.2000 р.

Заперечення відповідача, викладені в письмових поясненнях від 20.03.2008 рр. з посиланням на те, що відповідно до п.5.4 договору № 834 від 17.10.2000 р. передача вироблених нафтопродуктів повинна була здійснюватися лише на підставі графіку, затвердженому сторонами, відхиляються судом, оскільки п.4 додаткової угоди від 17.11.2000 р. сторони визначили, що виконавець зобов"язується відвантаженими вироблені нафтопродукти на протязі 30 діб з моменту оформлення розрахунків за переробку нафти. Таким чином, в додатковій угоді сторони встановили конкретний термін виконання відповідачем своїх зобов"язань, при цьому додатковою угодою не обумовлена необхідність складання графіку відвантаження в межах встановленого 30 денного строку.

Оскільки розрахунки за переробку нафти були оформлені сторонами відповідним актом 17.11.2000 р., відповідач прострочив взяте на себе зобов"язання.

Посилання відповідача на те, що позивач повинен був скласти замовлення на централізовану доставку нафтопродуктів відповідно до п.4.1.5. 27 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1999 р. за № 685/3978 визнається судом необґрунтованим в зв"язку з наступним.

Зазначений відповідачем пункт згаданої Інструкції міститься в підрозділі "Відвантаження нафтопродуктів автотранспортом". В той же час, відповідно до умов угоди про порядок відпуску нафтопродуктів від 23.10.2000 р., укладеної між позивачем, відповідачем, ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта" та АТ "ВА Банк" (том ІІ, а.с. 97-98), яка регулює порядок відпуску нафтопродуктів, вироблених відповідно до договору № 834 від 17.10.2000 р., фактичне відвантаження нафтопродуктів за даним договором здійснює ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта", м.Кременчук Взаємовідносини зазначеної особи з відповідачем стосовно оформлення, приймання та відвантаження вантажів були врегульовані договором № 2570/10 від 01.07.1999 р. (том І, а.с. 58-62), яким передбачено обов"язок виконавця (ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта") укладати договори перевезення вантажів лише з залізницею.

Ні вказаним договором, ні договором № 834 від 17.10.2000 р. та додатковою угодою до нього від 17.11.2000 р. не передбачено відвантаження нафтопродуктів автомобільним транспортом.

Відповідно до п.2 угоди про порядок відпуску нафтопродуктів від 23.10.2000 р., виконавець (відповідач) та замовник (позивач) спільно формують декадний план відвантаження по договорам замовника та погоджують його з представником АТ "ВА Банк" виходячи із фактичної наявності залишків нафтопродуктів замовника на початок декади. На звернення позивача з письмовими вимогами надати ресурсну довідку, тобто підтвердити фактичну наявність авіаційного керосину ТС-1 в кількості 4000 тонн відповідач повідомив про його фактичну відсутність. Таким чином, невиконання відповідачем свого зобов"язання передати позивачу зазначені нафтопродукти не було обумовлене відсутністю декадного плану відвантаження.

Крім того, судом приймається до уваги, що відповідачем не надано доказів, що він, маючи в наявності 4000 тонн авіаційного керосину ТС-1 в межах встановленого строку його передачі, визначеного угодою сторін, звертався до позивача з пропозиціями скласти графік (план) відвантаження або надати відомості (реквізити) отримувачів, необхідні для здійснення відвантаження.

Вчинення таких дій умовами укладених між сторонами по справі угод не покладено на позивача, відповідні дії повинні були вчинятися позивачем та відповідачем спільно.

Відповідно до п.2.13 договору № 2570/10 від 01.07.1999 р. між відповідачем та ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта", саме відповідач повинен надавати вантажовідправнику план відвантаження нафтопродуктів на декаду.

Як свідчать письмові пояснення третьої особи - ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта" від 15.04.2008 р., ним не були відвантажені нафтопродукти, оскільки відповідач не передав їх для відвантаження позивачу.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що у нього не виникло зобов"язання по відвантаженню палива ТС-1 в кількості 4000 тонн позивачу, є необґрунтованим. Виконання цього зобов"язання відповідачем в строк, визначений п.4 додаткової угоди від 17.11.2000 р. не обумовлене вчиненням позивачем будь-яких дій, а відповідач не довів, що позивачем не були вчинені дії, без вчинення яких відповідач не міг виконати свого обов"язку. Посилання відповідача в своїх письмових поясненнях на те, що його позиція підтверджується висновком експерта, є необґрунтованим.

Питання щодо факту виникнення у відповідача зобов"язання по передачі позивачу нафтопродуктів і настання строку його виконання є правовим. Такі питання на вирішення експертизи судом не виносились, і висновки з таких питань в експертному висновку відсутні. Що стосується міркувань експерта щодо дати виконання відповідачем своїх зобов"язань по договору, викладених в дослідницькій частині експертного висновку по третьому питанню, то суд не може погодитися з ними з підстав, про які йшлося вище.

Посилання відповідача у відзиві на те, що 4000 тонн авіаційного палива ТС-1, виробленого на підставі договору з позивачем, були стягнуті з нього на користь Державного комітету України з державного матеріального резерву під час розгляду справи № 7/257 господарським судом Полтавської області, є необґрунтованим.

Рішення від 10.09.2002 р. по справі № 7/257 було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 19.02.2004 р. з направленням справи на новий розгляд (том ІІ, а.с. 3-5).

Під час нового розгляду справи позивач - Держкомрезерв України змінив предмет позовних вимог заявою від 09.09.2004 р. вих. № 2/6182 (том ІІ, а.с. 20-24), зазначивши, що ним в межах цієї справи не висуваються вимоги до відповідача про передачу 4000 тонн палива ТС-1, оскільки зобов"язання АТ "Укртатнафта" по передачі цього палива існують перед ДП "Укррезерв", а не перед Держкомрезервом.

Судом визнається також необґрунтованим твердження відповідача, викладене у відзиві, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 542-р від 17.09.2002 р. "Про передачу пально-мастильних матеріалів Міноборони" право вимагати відвантаження нафтопродуктів, вироблених за договором з позивачем, має лише Міністерство оборони України.

Зазначеним розпорядженням встановлено порядок проведення взаєморозрахунків за участю Держкомрезерву, а не підпорядкованих йому підприємств. Позивач не визначений учасником цих взаєморозрахунків. Докази уступки вимоги прав позивача по договору № 834 від 17.10.2000 р. іншій особі не надані.

За таких обставин, спірні правовідносини, які є предметом розгляду по справі, не є врегульованими зазначеним розпорядженням.

Крім того, п.п. 2, 3 Порядку передачі Міноборони авіаційного гасу та проведення взаєморозрахунків за нього передбачають, що відповідні взаєморозрахунки проводяться на підставі відповідних угод або спільних протокольних рішень. Відповідач не посилається на наявність таких угод або рішень за участю позивача, і їх наявність не встановлена судом.

Стосовно посилання відповідача у відзиві на те, що позивач повинен був сплатити на його рахунок акцизний збір відповідно до ст.6 Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" в редакції, внесеній Законом України від 22.03.2001 р. № 2324-ІІІ, а відповідач згідно вимог зазначеного Закону не може здійснити відвантаження нафтопродуктів, виготовлених з давальницької сировини позивача без сплати акцизного збору, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до розділу ІІ Закону України від 22.03.2001 р. № 2324-ІІІ "Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір", цей Закон набуває чинності з дня його опублікування (тобто з 25.04.2001 р.), а його дія поширюється на правовідносини, які виникли після набрання чинності цим Законом.

Спірні правовідносини між сторонами по справі виникли на підставі договору № 834, укладеного 17.10.2000 р., а строк виконання відповідачем зобов"язання відвантажити позивачу вироблені нафтопродукти настав відповідно до п.4 додаткової угоди від 17.11.2000 р. через 30 діб після оформлення розрахунків за переробку нафти, яке було здійснене шляхом підписання акту виконаних робіт по акту прийцому-передачі нафти в розрахунок за послуги з переробки від 17.11.2000 р.

В зв"язку з викладеним, дія Закону України від 22.03.2001 р. № 2324-ІІІ на спірні правовідносини не поширюється.

Відповідно до п.9.2 договору № 834 від 17.10.2000 р. він діє в частині взаєморозрахунків та відвантаження вироблених нафтопродуктів до їх повного завершення.

Згідно з ч.2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ч.2 п.4 Розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України, положення ЦК України та ГК України застосовуються щодо тих прав і обов"язків, які виникли до набрання ними чинності, та продовжують існувати після набрання чинності ЦК та ГК України.

П.5 ч.2 ст.16 ЦК України, ч.2 ст.20 ГК України передбачають серед способів захисту порушених прав та інтересів примусове виконання (присудження до виконання) обов"язку в натурі. Оскільки матеріалами справи встановлено факт невиконання відповідачем свого зобов"язання передати позивачу 4000 тонн авіаційного керосину ТС-1 відповідно до умов договору № 834 від 17.10.2000 р. та додаткової угоди від 17.11.2000 р., позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до ст.ст. 509 (ч.1), 526 (ч.1) ЦК України, ст.ст. 173 (ч.1), 193 (ч.1) ГК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И РІ Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов"язати Закрите акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрртатнафта" (39609, м.Кременчук, вул.Свіштовська, 3, ) передати державному підприємству "Укррезерв" (м. Київ, 01135, вул. Боженко, 84, ) - 4000 тонн авіаційного керосину ТС-1.

3. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрртатнафта" (39609, м.Кременчук, вул.Свіштовська, 3, ) :

- на користь державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22090200, отримувач: УДК у м. Полтаві, р/р 0002 в ГУДКУ у Полтавській області, м.Полтава, МФО 831019, ЗКПО 34698804 - 85 грн. 00 коп. державного мита.

- оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 118,00 грн. (отримувач: УДК у м.Полтава, , Банк: ГУДКУ у Полтавській області, МФО 831019, рахунок 0002, код бюджетної класифікації 22050000, символ 259).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                      Пушко І.І.

Повний текст рішення підписаний 21.04.2008р.