СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.08

Справа № 15/223-08.

за позовом Регіонального
відділення фонду державного майна України поСумській області

до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Шостка

про стягнення 768 грн. 60
коп.

СУДДЯ
Резниченко О.Ю.

За участю представників
сторін:

Від позивача:    Фадєєв В.Ю., довіреність №14 від
05.03.08р.

Від відповідача: ОСОБА_1,
паспорт серії НОМЕР_1, виданий Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області
13.11.2000р.

Суть спору: Позивач просить стягнути з
відповідача 768 грн. 60 коп. заборгованості, а саме 665 грн. 26 коп. боргу по
орендній платі згідно договору оренди державного майна №660 від 22 серпня
2005р. за період 01.12.2007р. по 31.03.2008р. та пеню в сумі 103 грн. 34 коп.
за період  з 14.12.2007р. по 05.05.2008р.

Позивач в судове засідання 07.07.2008р.
подав заяву про збільшення позовних вимог №18-03-02357 від 07.07.2008р., в якій
збільшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 1027 грн. 36 коп.
заборгованості по орендній платі за період з 01.12.2007р. по 31.05.2008р., 177
грн. 07 коп. пені за період з 14.12.2007р. по 04.07.2008р. Відповідно до ст. 22
ГПК України заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідачем в судове засідання
07.07.2008р. подано відзив на позовну заяву в якому він пояснює, що дійсно між
ним та позивачем 22 серпня 2005р. був укладений договір оренди №660 на
користування не житловим приміщенням загальною площею 30.0 кв. м., яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Строк дії цього  договору був з 22 серпня 2005р. до 20 серпня
2006р.(п. 10.1 договору). Балансоутримувачем вищевказаного  приміщення був Шосткинський казенний завод
“Зірка”, який не притягувався по справі в якості третьої особи. Після
закінчення дії вищевказаного договору оренди відповідач звернувся до
регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумський області з листом
про поновлення дії вищевказаного договору, але отримав відповідь, що питання
поновлення дії договору оренди державного майна буде вирішувати орган,
уповноважений управляти цим державним майном -Міністерство державної політики
України.

У січні 2007р. відповідач отримав лист з
казенного заводу “Зірка” про те, що приміщення, в якому він орендував його
частину списано, як непридатне для подальшого користування та реалізовано як
будматеріали і в подальшому договори оренди заключатися не будуть.

Позивачем в судове засідання подано для
долучення до матеріалів справи копію листа директора Шосткинського казенного
заводу “Зірка” начальнику регіонального відділення ФДМ України (вих №3352/ГБ
від 25.10.2006р.), який оглянутий судом та долучений до матеріалів справи.

Крім цього, в дане судове засідання
відповідачем подані для долучення до матеріалів справи додаткові документи, а
саме акт на списання основних засобів та лист Міністерства промислової політики
України до директора Шосткинського казенного заводу «Зірка» №10/7-1-1926 віл
04.10.2004р. щодо списання основних фондів (засвідчені копії вказаних
документів оглянуті судом та долучені до матеріалів справи).

Розглянувши матеріали справи,  суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.05р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди державного
майна №660, відповідно до п. 1.1 вказаного договору орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною
площею 30,0 м. кв., розміщені на першому поверсі п'ятиповерхової будівлі
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, що знаходяться на балансі Шосткинського
казенного заводу «Зірка», (балансоутримувач) вартість якого визначена
відповідно звіту з оцінки майна і становить 10830 грн. 00 коп. для розміщення
магазину непродовольчих товарів.

Відповідно до п.п. 5.2 договору оренди
державного майна орендар зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати
орендну плату.

07.05.2007р. був укладений договір про
внесення змін до договору оренди державного майна від 22.08.2005р. №660,
пунктом 3.1 якого визначено, що орендна плата визначається  на підставі Методики розрахунку орендної
плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від
04.10.1995р., із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету
Міністрів України, і становить без ПДВ за перший місяць оренди після перегляду
її розміру (січень 2007 року) - 195 грн. 85 коп. Орендна плата в новому розмірі
нараховується з 01.01.2007р.

Пункт 3.3. договору оренди №660 від
22.08.2005р. передбачає, що орендна плата перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісячно не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним місяцем. Копія платіжного доручення з відміткою
банку про сплату надсилається орендарем до 15 числа орендодавцеві.

Позивач в судове засідання 07.07.2008р.
подав заяву про збільшення позовних вимог №18-03-02357 від 07.07.2008р., в якій
збільшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 1027 грн. 36 коп.
заборгованості по орендній платі за період з 01.12.2007р. по 31.05.2008р., 177
грн. 07 коп. пені за період з 14.12.2007р. по 04.07.2008р. Відповідно до ст. 22
ГПК України заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідач проти позовних вимог заперечує,
зазначає, що додатковий договір про продовження строку дії договору оренди №660
від 22.08.2005р., між позивачем та відповідачем не укладався, а договір
припинив свою дію  20.08.2006р., тому
відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вважає, що збільшені позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Договір оренди державного майна №660 від
22.08.2005р., укладався між позивачем та відповідачем, на строк до 20.08.2006р.
Балансоутримувачем орендованого приміщення був Шосткинський казенний  завод «Зірка».

Додаткові угоди на продовження дії
вказаного договору між позивачем та відповідачем укладені не були.  Тобто, договір оренди державного майна №660
від 22.08.2005р. припинив свою дію 20.08.2006р.

Крім цього, балансоутримувач -
Шосткинський казенний  завод «Зірка»
листом №2359/ГБ від 14.08.2006р. повідомив відповідача, що договір №660 від
22.08.2005р. припинив свою дію та з 21.08.2006р.  просив звільнити орендоване приміщення та
підготувати його до передачі по акту.

Відповідачем в судовому засіданні
пояснювалося, що  після закінчення дії
вищевказаного договору оренди відповідач звернувся до регіонального відділення
Фонду державного майна України по Сумський області з листом про поновлення дії
вищевказаного договору, але отримав відповідь, що питання поновлення дії
договору оренди державного майна буде вирішувати орган, уповноважений управляти
цим державним майном - Міністерство державної політики України.

До відзиву відповідачем також прикладений
лист балансоутримувача №2-ГБ від 04.01.2007р. про те, що у зв'язку з
незадовільним станом та дозволом Мінпромполітики №10/7-1-1923 від 04.10.2004р.,
будівля за інвентарним №337 списана з балансу підприємства згідно акту на
списання основних засобів. В наслідок списання оприбутковані та реалізовані
будівельні матеріали, які були у користування.

Також позивач зазначив, що ще у червні
2007р. КП ШКЗ “Зірка” повідомляв регіональне відділення ФДМУ по Сумський
області, що будівля за адресою: АДРЕСА_1, де він орендував частину приміщення,
була списана у листопаді 2006р. на підставі акту ліквідації, отже договору про
продовження строку дії договору оренди №660 від 22 серпня 2005р. бути укладено
не могло.

Позивач же звернувся з позовом до суду, в
якому просив стягнути з 665 грн. 26 коп. боргу по орендній платі згідно
договору оренди державного майна №660 від 22 серпня 2005р. за період
01.12.2007р. по 31.03.2008р. та пеню в сумі 103 грн. 34 коп. за період  з 14.12.2007р. по 05.05.2008р., а потім ним
була подана заява про збільшення позовних вимог №18-03-02357 від 07.07.2008р.,
в якій він просив суд стягнути з відповідача 1027 грн. 36 коп. заборгованості
по орендній платі за період з 01.12.2007р. по 31.05.2008р., 177 грн. 07 коп.
пені за період з 14.12.2007р. по 04.07.2008р.

Відповідно ж  до ст. 1, 21 Господарського процесуального
кодексу України  підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, позивач просить
стягнути заборгованість за період коли між сторонами договір оренди державного
майна вже припинив свою дію, і відповідачем не було порушено жодних прав
позивача.

Крім цього, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням
господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

В господарському суді Сумської області
слухалася справа №10/113-08 за позовом Казенного підприємства Шосткінський
казенний завод “Зірка”, м. Шостка до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю “Гора-Н”, м. Київ, про примусове розірвання договору
купівлі-продажу від 04.12.2006р. в процесі розгляду якої було встановлено, що
сторонами у справі №10/113-08 04.12.2006р. укладено договір купівлі-продажу
будівельних матеріалів, що є будівлею списаного гуртожитку АДРЕСА_1 і мала бути
за умовами цього договору розібрано покупцем, т.б. відповідачем у справі. Актом
приймання-передачі від 28.02.2007р. предмет договору купівлі-продажу був
переданий відповідачеві. Ухвалою суду від 22.04.2008р. вищезазначений позов був
залишений без розгляду.

Таким чином, приміщення, що орендувалося
відповідачем по даній справи за договором оренди державного майна, як
вбачається з вищевикладеного, у грудні 2006 року згідно договору
купівлі-продажу було продано іншому власникові - Товариству з обмеженою
відповідальністю “Гора-Н”.

Відповідно до ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести  ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Тому, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог  та відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,
-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову -
відмовити.

СУДДЯ
О.Ю. Резниченко

В судовому засіданні
оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Повний текст рішення
підписано 04.08.08 р.