ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2008 р.

Справа № 34/67-08-1205

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерства транспорту та зв'язку України

до відповідача "Іллічівського судноремонтного заводу" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про зобов’язання підписати договір про внесення змін до договору оренди майна

Суддя Фаєр Ю.Г.

В судовому засіданні приймали участь представники

від позивача: Скріпа К.І., діюча на підставі довіреності №15 від 28.01.2008р.;

від відповідача: Черкес В.О., діючий на підставі довіреності від 25.03.2008р.;

від третьої особи: не з’явилися.

В судовому засіданні 14.05.2008р. по справі оголошено перерву до 21.05.2008р. до 11год.20хв. в порядку ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до "Іллічівського судноремонтного заводу" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства транспорту та зв'язку України про зобов’язання відповідача підписати Договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3) в редакції регіонального відділення ФДМУ по Одеській області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що при укладанні вказаного договору оренди цілісного майнового комплексу була застосована орендна ставка за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств морського транспорту, яка передбачена Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, у розмірі 4%. При цьому позивач вказує, що при застосуванні конкретного розміру орендної ставки використовується Національний класифікатор України (Класифікатор видів економічної діяльності (КВЕД), який прийнятий наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005р. №375. З урахуванням виду економічної діяльності "Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю відповідно до КВЕД: 35.11.0 –будування та ремонт суден, орендна плата склала без ПДВ за базовий місяць оренди на момент укладання договору 234072,92грн.

Проте, позивач зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1846 „Про внесення змін до Методики розрахунку порядку використання плати за оренду державного майна”, яка набрала чинності з дня її прийняття, були затверджені нові орендні ставки за використання цілісних майнових комплексів. З дня прийняття зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України орендна ставка за використання цілісного майнового комплексу з метою виробництва транспортних засобів і устаткування та їх ремонту тощо, становить 8%.

Таким чином, на думку позивача, орендна ставка за використання цілісного майнового комплексу "Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю з моменту внесення змін до Методики повинна становити 8%, а орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць –333973,25грн. (відповідно до позовної заяви).

У зв'язку з вищенаведеним позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 24.12.2007р. №1/8538 про зобов'язання орендаря –"Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю підписати зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства "Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 05.09.2003р. в редакції регіонального відділення із наданням договору про внесення змін та розрахунку орендної плати, які підписані позивачем. При цьому, в порушення вимог п.10.3 договору та ст.7 Господарського процесуального кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1846 відповідачем до теперішнього часу зміни до договору не підписані.

Відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа позовні вимоги підтримує та вважає їх правомірними, про що зазначено у письмовому поясненні по справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

05.09.2003р. між Фондом державного майна України (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Верф” укладено договір оренди №687 цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод”, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод”, склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного за станом на 30.06.2003р.

На виконання умов договору, 05.09.2003р. за актом приймання-передачі в оренду цілісного майнового комплексу Державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод”, орендодавець передав, а орендар прийняв цілісний майновий комплекс Державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод”, а саме: основні фонди за первісною балансовою вартістю 213077500грн.; вартість майна, що передається в оренду становить 71607500грн.; кошти для погашення кредиторської заборгованості державного підприємства у сумі 7599000грн.

Додатковою угодою №852 від 21.11.03р. про внесення змін та доповнень до договору оренди №687 цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р. пункт 1.5 договору викладено в наступній редакції: „Після укладення цього договору орендар приєднує до свого майна підприємство в установленому порядку”, пункт 2.1 договору викладено в наступній редакції: „Орендар вступає у строкове платне користування підприємством у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі підприємства”; абзац 2 пункту 2.2 договору викладено в наступній редакції: „Власником підприємства залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди”; пункт 5.8 договору викладено в наступній редакції: „Виконувати погоджену Міністерством транспорту України та ФДМУ Інвестиційну програму розвитку „ДП „Іллічівський судоремонтний завод” з відповідним планом-графіком інвестування, який є складовою частиною цієї програми. Надавати Мінтрансу інформацію про виконання вказаних програми і плану-графіку”; вилучено пункти 6.2, 6.7, 7.6, абз.2 пункту 10.2; доповнено розділ 7 договору оренди пунктом 7.7 наступного змісту: „Спільно з Мінтрансом контролювати шляхом доручення Регіональному відділенню ФДМУ по Одеській області із залученням Контрольно-ревізійного Департаменту ФДМУ виконання орендарем Інвестиційної програми розвитку Іллічівського СРЗ та плану-графіку інвестування”; доповнено розділ 10 пунктом 10.10 наступного змісту: „Уразі невиконання орендарем вимог п.5.8 договору, погоджених умов Інвестиційної програми розвитку Іллічівського СРЗ та плану-графіку інвестування, цей договір за поданням Мінтрансу може бути достроково розірвано за ініціативою орендодавця за рішенням суду, господарського суду”; у розділі 11 пункти „12.1-12.4” замінено на „11.1-11.4”; розділ 11 доповнено пунктом 11.5 такого змісту: „Погоджена Міністерством транспорту України та ФДМУ Інвестиційна програма розвитку „ДП „Іллічівський судоремонтний завод” з планом-графіком інвестування”.

23.04.2004р. виконавчим комітетом Іллічівської міської ради статут ТОВ „Верф” перереєстровано у статут „Іллічівський судноремонтний завод” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яке створено шляхом реорганізації: приєднання до ТОВ „Верф” Державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод”. Згідно п.1.2 вказаного статуту товариство є правонаступником згаданих підприємств по всіх зобов’язаннях, що існують перед будь-якими особами на момент реорганізації” та відповідно п.6.1 статуту майно товариства складають основні фонди і оборотні кошти, фінансові ресурси, а також інші цінності, вартість яких відображається на балансі товариства.

Приймаючи до уваги вищезазначене, пунктом 1 договору №701 від 20.10.2004р. про внесення змін до договору оренди №687 від 05.09.2003р. цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” викладено преамбулу основного договору в наступній редакції: „Фонд державного майна України (надалі - орендодавець) в особі заступника Голови Фонду державного майна України Лазаренка Сергія Жоржийовича, що діє на підставі Тимчасового положення про Фонд державного майна України, затвердженого постановою Верховної ради України від 07.07.1992р. №2558-затвердженого постановою Верховної Ради України від 07.07.1992р. №2558-ХІІ, наказу Фонду державного майна України №341 від 23.04.2004р., з однієї сторони, та „Іллічівський судноремонтний завод” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстроване виконавчим комітетом Іллічівської міської Ради 20.02.2003р.() та перереєстроване 23.04.2004р.(надалі –орендар), в особі Генерального директора Рафаєвича Михайла Зиновійовича, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, (а разом надалі іменовані як „Сторони)”.

Додатковою угодою №687/3/178 від 26.04.06р. до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” №687 від 05.09.2003р. доповнено розділ 6 „Права орендаря” іншими пунктами.

Додатковою угодою №687/4/246 від 01.06.06р. до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” №687 від 05.09.2003р. у пункті 1.1 договору оренди слова та цифри „71607,5тис.грн, у т.ч.: основні фонди за залишковою вартістю 71507,8тис.грн.” замінено на слова та цифри „70807951,4грн., у тому числі основні фонди за залишковою вартістю 70708251,4”; у пункті 3.1 договору оренди слова та цифри „серпень 2003р. 234072,92грн.” замінено на слова та цифри „квітень 2006р. 309120,1грн”.

На виконання наказу Фонду державного майна України „Про передачу повноважень орендодавця” від 09.02.2007р. №221, повноваження орендодавця за договором оренди №687 цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р. передано регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській області, укладено договір №3 від 28.03.2007р. про внесення змін до договору оренди №687 цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р. зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами №852 від 21.11.2003р., №701 від 20.10.2004р., №687/4/246 від 04.06.2006р., №687/3/978 від 26.04.2006р., яким преамбулу договору оренди №687 цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р. викладено у іншій редакції, а саме, Фонд державного майна України замінено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області.

Відповідно до п.1 Акту прийому-передачі від 10.10.07р. до договору про внесення змін до договору оренди №687 цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р. зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами №852 від 21.11.2003р., №701 від 20.10.2004р., №687/4/246 від 04.06.2006р., №687/3/978 від 26.04.2006р., №3 від 28.03.2007р., орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод”, склад і вартість якого визначено відповідно до змін до акту оцінки від 03.10.2007р., зведеного акту від 20.09.2007р., протоколу №1 від 02.10.2007р. з інвентаризації та оцінки вартості необоротних активів та передавального балансу підприємства, складеного за станом на 31.08.2007р., вартість якого згідно Змін до акту оцінки вартості майна цілісного майнового комплексу ІСРЗ становить: 152066,47тис.грн. у тому числі основні фонди за залишковою вартістю 46226,33тис.грн.; вартість майна, що підлягає передачі на баланс Державного виробничого об’єднання „Іллічівський судноремонтний завод” у подальшому становить 25179,53тис.грн., у тому числі основні фонди за залишковою вартістю 2791,27тис.грн.

У зв’язку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 р. №1846 „Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна”, що набрала чинності з дня її прийняття, затверджені нові орендні ставки за використання цілісних майнових комплексів, а саме: орендна ставка за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств з метою виробництва транспортних засобів і устаткування та їх ремонту тощо склала 8%, позивач звернувся до відповідача з претензією №1/8538 від 24.12.2007р. про зобов'язання орендаря –"Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю підписати зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства "Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 05.09.2003р. в редакції регіонального відділення, до якої був доданий договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р., зі змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами №852 від 21.11.2003р., №687/4/246 від 01.06.2006р., №687/3/978 від 26.04.2006р. та договорами про внесення змін №701 від 20.10.2004р., №3 від 28.03.2007р., а також розрахунок плати за оренду цілісного майнового комплексу „Іллічівський судноремонтний завод”.

Згідно доданого до позовної заяви проекту договору про внесення змін орендна плата за використання відповідачем цілісного майнового комплексу „Іллічівський судноремонтний завод” з моменту внесення змін до Методики повинна становити 8%, а орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2008р.- 368993,80грн. Також, договором передбачено, що відповідач протягом трьох місяців з моменту підписання цих змін сплачує до Державного бюджету орендну плату, донараховану з 01.01.2007р. у розмірі 4100049,62грн. згідно Додатку №1 (розрахунку). При цьому в проекті договору зазначено, що вказані зміни діють з 01.01.2007р., а розрахунок плати за оренду від 10.10.07р. до договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства „Іллічівський судноремонтний завод” від 05.09.2003р., зі змінами і доповненнями, вважати таким що втратив чинність.

Посилаючись на те, що в порушення вимог п.10.3 договору оренди цілісного майнового комплексу від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3) та ст.7 Господарського процесуального кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1846, запропонований проект договору про внесення зміни до договору оренди від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3) не був підписаний відповідачем, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернулося до суду із позовом про зобов’язання орендаря –"Іллічівський судноремонтний завод" у формі товариства з обмеженою відповідальністю підписати договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3) в редакції регіонального відділення ФДМУ по Одеській області.

При цьому, в позовній заяві Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області зазначає, що орендна плата за використання цілісного майнового комплексу „Іллічівський судноремонтний завод” з моменту внесення змін до Методики повинна становити без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку –333973,25грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно п.10.3 договору оренди цілісного майнового комплексу від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3), зміни і доповнення або розірвання цієї угоди допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій стороні.

Відповідно до положень ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Однак, в порушення вищезазначеного порядку позивачем відповідна пропозиція стосовно внесення змін до договору щодо орендної плати на адресу відповідача не направлялась, що не спростовано позивачем, замість пропозиції на адресу відповідача була надіслана претензія №1/8538 від 24.12.2007р. в порядку ст.5-7 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як випливає зі змісту позовних вимог, позивач просить зобов’язати відповідача підписати договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3) в редакції регіонального відділення ФДМУ по Одеській області, які мають діяти з 01.01.2007року, тобто із зворотною дією, тоді як відповідач за 2007рік, згідно матеріалів справи, сплатив орендну плату за користування цілісним майновим комплексом „Іллічівський судноремонтний завод”.

Як встановлено частиною 3 ст.632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Той факт, що укладений сторонами договір оренди є довгостроковим та закінчується 12.12.2013р. вищезазначене не спростовує, оскільки орендна плата за умовами вищевказаного договору оренди сплачується відповідачем за кожен місяць, а не єдиним платежем за весь час використання державного майна.

Крім того, позивач звернувся до орендаря з претензією про зобов’язання підписати Зміни до договору оренди - 24.12.2007р., додавши при цьому договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3), підписаний з боку позивача без зазначення дати укладення, а з позовом до суду, як свідчить штамп канцелярії, звернувся 21.03.2008р.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги про внесення змін до договору оренди з 01.01.2007р. не відповідають принципам цивільного та господарського права, взагалі, та приписам ст.188 Господарського кодексу України та ст.653 Цивільного кодексу України, зокрема.

Згідно положень ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Однак, істотних змін стану об’єкту оренди не відбувалось. Підставою для перерахування орендної плати стали внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1846 зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, які набули чинності 27.12.2006р. При цьому претензія з вимогою укласти відповідну додаткову угоду позивачем була надіслана відповідачу 24.12.2007р., майже через рік після набуття чинності змін до вказаної Методики.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача щодо необхідності застосування орендної ставки за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств морського транспорту, яка передбачена Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1846, у розмірі 6%, оскільки відповідач входить до сфери управління Міністерства транспорту України.

Розділом 3 Класифікатора передбачено, що класифікація видів економічної діяльності є статистичним інструментом для упорядкування економічної інформації, при використанні якої з іншою метою, така класифікація не завжди може бути адаптована та застосована повною мірою. Також, класифікація може не відповідати усім можливим потрібностям, у зв’язку з чим можуть виникнути суперечки щодо юридичного використання кодів Класифікатора. Код, вказаний в органах державної статистики сам по собі не створює юридичних прав та обов’язків для підприємств, не призводить до правових наслідків, не обов’язково є достатнім критерієм для виконання умов, передбачених нормативними актами, при застосуванні яких, код виду економічної діяльності за Класифікатором є припущенням, а не доказом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд не вбачає підстав для зобов’язання відповідача підписати договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу від 05.09.2003р. (обліковий номер договору 3) зі змінами і доповненнями в редакції регіонального відділення ФДМУ по Одеській області, починаючи з 01.01.2007р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковим.

Оцінюючи надані докази в сукупності та приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд Одеської області вважає позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області, підписане 23.05.08р., набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Суддя Фаєр Ю.Г.