ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2008 р.

№ 16/26

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін

позивача

Конта М.П. дов. від 31.05.08 № 53

відповідача

Цінський В.А. дов. від 04.10.08

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу

у справі

Регіонального відділення фонду Державного майна України по місту Києву

№16/26

на постанову

Київського апеляційного господарського суду

від

24.06.2008 року

за позовом

Регіонального відділення фонду Державного майна України по місту Києву

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Евклаз"

про

розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва

Регіональне відділення фонду Державного майна України по місту Києву звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Евклаз", в якому просило розірвати договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва тепличного комбінату "Декоративні культури" №680 від 06.04.2000 року з додатковим договором № 680/1 про внесення змін до договору купівлі-продажу від 06.04.2000 року №680 ОНБ та зобов'язати відповідача повернути спірне майно, яке знаходиться в місті Боярка, вул. Білгородська,49. Позов вмотивований тим, що відповідач не оформив право землекористування та не уклав договір оренди земельної ділянки, чим порушив умови спірного договору.

Доповідач:Гоголь Т.Г.

Господарський суд міста Києва рішенням від 15.02.2008 року (суддя Ярмак О.М.) в задоволенні позову відмовив, пославшись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог. В рішенні суд зазначив, що відповідач виконав умови договору, щодо закінчення будівництва спірного об’єкту, а посилання позивача на не укладення договору оренди на земельну ділянку, що знаходиться під забудовою, не є підставою для розірвання договору купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва.

Київський апеляційний господарський суду постановою від 24.06.2008 року (судді Отрюх Б.В., Бондар С.В., Тищенко А.І.) рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2008 року залишив без змін. В постанові суд зазначив, що на момент подачі позову відповідачем умови договору №680 від 06.04.2000 року в частині зобов’язання щодо завершення будівництва були виконані, право користування земельною ділянкою оформлене.

Регіональне відділення фонду Державного майна України в місті Києві звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішенням господарського суду міста Києва від 15.02.2008 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 року, в якій просило зазначені судові акти скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Скарга вмотивована порушенням норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових актів, зокрема: пункту 1 статті 206 Господарського кодексу України, статті 19, пункту 2 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", статті 8 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Евклаз" надало відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує проти її доводів з мотивів наведених у постанові апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет повноти їх встановлення в рішеннях судів попередніх інстанцій, правильності застосування норм матеріального та процесуального права, касаційна інстанція вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 6 квітня 2000 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю „НВП „Евклаз" був укладений договір купівлі-продажу № 680, відповідно до умов якого позивач (Продавець) продав, а відповідач (Покупець) купив об’єкт незавершеного будівництва - тепличний комбінат радгоспу „Декоративні культури" (ОНБ), який знаходиться за адресою: Київська обл., м. Боярка, вул. Білгородська, 49 і зобов’язується сплатити за нього ціну відповідно до умов договору. Згідно з пунктом 5.4. договору відповідач (покупець за договором) мав виконати зобов'язання, а саме закінчити будівництво об'єкта до 06.04.2003 року. 24.01.2006 року на виконання рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08.11.2005 року №132/7, було укладено додатковий договір про внесення змін до договору № 680, яким термін закінчення будівництва було продовжено до 07.04.2007 року.

Також в ході розгляду справи Київським апеляційним господарським судом встановлено, що 14 грудня 2007 року було підписано Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, який затверджено рішенням виконкому Боярської міської ради № 167/7 від 18.12.2007 року. 19.12.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю „НВП „Евклаз" видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Право власності відповідача на спірне майно підтверджене і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.12.2007 року.

Нормами статті 651 Цивільного кодексу України передбачені підстави для зміни або розірвання договору, відповідно до яких зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За умовами статі 27 Закону України “Про приватизацію державного майна“, який поширюється на об’єкти незавершеного будівництва, при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.

Згідно з пунктом 5 статті 27 Закону України “Про приватизацію державного майна “ на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Як встановлено Київським апеляційним господарським судом, відповідачем умови договору №680 від 06.04.2000 року в частині зобов’язання щодо завершення будівництва були виконані.

Судом не приймаються до уваги заперечення позивача, викладені в касаційній скарзі, щодо перевищення відповідачем терміну виконання зобов’язання в частині завершення будівництва об’єкта, який, на думку позивача, відповідно частини 2 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" не повинен перевищувати п’яти років.

За приписами частини 2 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" до договору купівлі-продажу, що укладається між сторонами, повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, щодо: здійснення програм технічного переозброєння виробництва, впровадження прогресивних технологій; здійснення комплексу заходів щодо збереження технологічної єдності виробництва та технологічних циклів; збереження та раціонального використання робочих місць; виконання вимог законодавства про захист економічної конкуренції; збереження номенклатури та обсягу виробництва продукції (послуг) відповідно до бізнес - плану; завершення будівництва жилих будинків; утримання об'єктів соціально-побутового призначення; виконання заходів щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці та охорони навколишнього середовища; внесення інвестицій виключно у грошовій формі, їх розміру та строків; виконання встановлених мобілізаційних завдань; погашення боргів.

Термін дії зазначених зобов'язань, за винятком виконання встановлених мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'яти років, а щодо підприємств - монополістів, підприємств військово-промислового комплексу, що підлягають конверсії, галузевих науково-дослідних інститутів та проектно-конструкторських бюро, інших підприємств і установ, приватизація яких здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України, порядок контролю за їх діяльністю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як правомірно зазначено в постанові Київського апеляційного господарського суду, вказаною правовою нормою правило відносно максимального встановлення зобов'язань не більше 5 років передбачено лише щодо обов'язків зазначених у частині 2 статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна". Крім того додатковою угодою сторони продовжили термін будівництва незавершеного об’єкту приватизації до 07.04.2007 року.

Не можуть бути підставою для скасування судових актів доводи викладені в касаційній скарзі, що всупереч вимогам статті 4 Закону України “Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва” та статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", відповідачем не оформлене право користування (довгострокову оренду) земельною ділянкою, на якій знаходиться об’єкт незавершеного будівництва.

Статтею 8 Закону України “Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва” передбачено, що у разі відсутності рішення про відведення земельної ділянки в натурі, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, за поданням органів приватизації спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його органи на місцях разом з

адміністрацією підприємства, установи, організації, на балансі яких перебуває об'єкт незавершеного будівництва, у місячний строк вживають у встановленому порядку заходів щодо відведення земельної ділянки несільськогосподарського призначення, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва.

Пунктом 6.2 Розділу 6 договору визначено, що обов'язком регіонального відділення, як продавця, є сприяння покупцю в переоформленні документів на право користування земельною ділянкою та оформленні проектно-дозвільної документації. Доказів виконання позивачем зобов’язань за цим пунктом договору останнім надано не було.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач здійснив всі дії для вирішення питання оренди земельної ділянки під об'єкт приватизації. Розпорядженням Києво-Святошинської державної адміністрації №353 від 30.05.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю „НВП „Евклаз" було передано в оренду строком на 49 років земельну ділянку 4,7107 га для ведення підсобного сільського господарства.

Приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційній інстанції не надано право встановлювати чи вважати доведеними обставини справи, які не були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами.

Оскільки господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем виконані умови договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва тепличного комбінату „Декоративні культури" № 680 від 06.04.2000 року ( із змінами), Вищий господарський суд України погоджується з висновком Київського апеляційного господарського суду про відсутність підстав для розірвання зазначеного договору, а відтак постанова Київського апеляційного господарського суду у даній справі є обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 року у справі №16/26 залишити без змін.

Касаційну скаргу Регіонального відділення фонду Державного майна України по місту Києву залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                            Т. Добролюбова

Судді                                                                                Т.Гоголь

В.Швець