ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" квітня 2008 р. Справа № А18/680-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань № 205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом Прокурора Миронівського району Київської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Миронівському районі

до Відкритого акціонерного тоовариства "Миронівське"

про стягнення 313679,88 грн.

За участю представників:

Позивач - Заріцький В.В.

Відповідач - Корбут В.М.

Від прокуратури - Галезник О.І.

Суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Прокурора Миронівського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Миронівському районі (далі - позивач) до Відкритого акціонерного товариства «Миронівське» (далі - відповідач) про стягнення 313679,88 грн.

Відповідно до ухвали від 29.12.2007 року було відкрите провадження в адміністративній справі у відповідності до п. 6 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до розгляду на 29.01.2008 року.

У судових засіданнях 29.01.2008 року та 21.02.2008 року розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 11.03.2008 року суд вислухавши думку сторін та ознайомившись із письмовими поясненнями та запереченнями поданими у судовому засіданні дійшов висновку про необхідність витребування додаткових доказів у справі.

Відповідно до ч.5 ст. 71 КАС України суд зобов’язав позивача –Державну податкову інспекцію у Миронівському р-ні надати у судове засідання, яке відбудеться 27.03.2008 року письмові пояснення з посиланням на норми чинного законодавства з приводу виникнення спірної заборгованості з зазначенням періодів та підстав виникнення, ким і коли зафіксовані встановлені порушення, а також чим підтверджується спірна заборгованість.

Позивач на виконання вищезазначеної вимоги суду жодних доказів чи пояснень не надав. Розгляд справи було відкладено до 15.04.2008 року.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, про що йде мова в довідці від 19.12.2007 року, складеній ДПІ у Миронівському районі за результатами перевірки стану заборгованості по заробітній платі та податку з доходів фізичних осіб суб’єкта господарської діяльності ВАТ «Миронівське»за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на відсутність спірної заборгованості, оскільки в період, що перевірявся податкові зобов’язання сплачувались своєчасно та в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Проведеною прокуратурою Миронівського району перевіркою дотримання податкового законодавства при сплаті до бюджету коштів встановлено, що згідно довідки від 19.12.2007 року, складеної ДПІ у Миронівському районі за результатами перевірки з питань стану заборгованості по заробітній платі та податку з доходів фізичних осіб суб’єкта господарської діяльності - Відкритого акціонерного товариства «Миронівське»за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року, за підприємством рахується заборгованість по перерахуванню до бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 313679,88 грн., з них: 109479,88 грн. податок, утриманий із виплаченої заробітної плати та 204200 грн. податок, утриманий від надання громадянами в за оренду ВАТ «Миронівське»земельних ділянок (паїв).

Доказами, що підтверджують позовні вимоги, позивач вважає довідку від 19.12.2007 року, складену ДПІ у Миронівському районі за результатами перевірки стану заборгованості по заробітній платі та податку з доходів фізичних осіб суб’єкта господарської діяльності ВАТ «Миронівське»за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року у зв’язку з чим просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Миронівське»заборгованість по податку з доходів фізичних осіб в сумі 313679,88 грн. на користь державної податкової інспекції у Миронівському районі.

Відповідно до п.1.15 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», відповідач є податковим агентом - юридичною особою, яка незалежно від її організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками, зобов'язана нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Утриманий податок з доходів фізичних осіб згідно п.п.8.1.2. п.8.1 ст.8 Закону України підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Відповідно до підпункту 9.1.1 пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Відповідно пункту 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»особи, які мають статус податкових агентів зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за їх рахунок, а згідно підпункту 20.3.2 пункту 20.3 статті 20 Закону у разі, коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента.

Відповідно до п.п.3.2.1 п.3.2 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, в тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Позивач стверджує, що станом на 15.12.2007 року відповідач заборгованість по податку з доходів фізичних осіб в сумі 313679,88 грн. до бюджету не сплатив.

Доказами, що підтверджують позовні вимоги, позивач вважає довідку від 19.12.2007 року, складену ДПІ у Миронівському районі за результатами перевірки стану заборгованості по заробітній платі та податку з доходів фізичних осіб суб’єкта господарської діяльності ВАТ «Миронівське»за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року у зв’язку з чим просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Миронівське»заборгованість по податку з доходів фізичних осіб в сумі 313679,88 грн.

на користь державної податкової інспекції у Миронівському районі.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що вимога про стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 313679,88 грн. ґрунтується лише на довідці від 19.12.2007 року, яка складена ДПІ у Миронівському районі за результатами виїзної позапланової перевірки ВАТ «Миронівське»з питань правильності обчислення та своєчасного внесення до бюджету податку з доходів фізичних осіб та податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року, яка складається в разі, якщо за наслідками перевірки не виявлено порушень податкового законодавства.

Таким чином, відповідач вважає, що довідка не може бути належним доказом і підставою виникнення податкового боргу, крім того, податкове зобов’язання не узгоджене в установленому законом порядку.

У відповідності до п.5.2.1 п.5.2 п.5.1 ст.5 Закон) України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»зазначено про порядок узгодження сум податкових зобов'язань, а саме: про самостійне та апеляційне узгодження податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання, самостійно визначеним платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 нього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Позивач не надав суду доказів узгодження спірного податкового зобов’язання.

Крім того, як вбачається з адміністративного позову, позивач просить стягнути заборгованість по податку з доходів фізичних осіб у сумі 313679,88 грн. за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року однак, згідно довідки податкової від 19.12.2007 року, заборгованість по податку з доходів фізичних осіб станом па 01.01.2005 року вже становила 2 19675,77 грн.

Таким чином, фактично за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року заборгованість відповідача складає 94004,11 грн.

При цьому позивачем не враховано, що відповідачем згідно платіжних доручень від 29.08.2007 року № 90 сплачено 5205 грн.; від 14.09.2007 року №107 сплачено 10000 грн.; від 25.09.2007 року № 120 сплачено 3879,37 грн.; від 24.10.2007 року № 151 сплачено 50000 грн.; від 26.12.2007 року № 211 сплачено 67000 грн.; від 26.12.2007 року № 212 сплачено 33600 грн., а всього сплачено 169684,37 грн. податку з доходів фізичних осіб, що значно перевищує 94004,11 грн.

Крім того, що згідно платіжного доручення від 05.02.2008 року № 17 сплачено 116400 грн. податку з доходів фізичних осіб та згідно довідки податкової від 05.02.2008 року податкова заборгованість ВАТ «Миронівське»перед державою в особі ДПІ у Миронівському районі відсутня.

Відповідач в доповненнях до заперечень зазначив, що нараховані суми податку з доходів фізичних осіб своєчасно сплачувались у відповідні періоди, надав докази такої сплати. Крім того, податковий орган в своїх поясненнях повідомив, що в період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року у відповідача заборгованість по податку з доходів фізичних осіб не виникала, також надані відповідачем відомості про здійснені у відповідний період проплати співпадають з даними проведеної податкової перевірки і позивачем не заперечуються.

Таким чином, судом встановлено, що фактично заборгованість відповідача спричинена визначенням позивачем станом на 01.01.2005 року наявності заборгованості в сумі 2 19675,77 грн.

У зв’язку з викладеним судом було витребувано у позивача пояснення та докази наявності заборгованості станом на 01.01.2005 року.

Позивач жодних пояснень приводу походження та складу такої заборгованості не зазначив, будь-яких доказів її виявлення чи нарахування не надав.

Враховуючи, що за даними відповідача станом на 01.01.2004 року податкової заборгованості не існувало, позивач не надав доказів існування такої заборгованості, зазначене свідчить про наявність спору щодо періоду до 01.01.2005 року про факт існування відповідного податкового боргу, на погашення якого були спрямовані сплачені відповідачем податкові зобов’язання за період, який досліджувався в ході перевірки, відображений в акті перевірки та довідці.

Однак, позов заявлений про стягнення заборгованості, що за твердженням позивача обґрунтована даними податкової довідки від 19.12.2007 року, тобто за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року.

Дослідивши обставини спору, судом встановлено, що прокурором позов заявлено на підставі необґрунтованих та застарілих даних, які на день звернення до суду спростовуються державним органом, що уособлює інтереси держави.

З огляду на норми ст.ст. 60, 61 КАС України прокурор може звертатись до адміністративного суду з адміністративним позовом про захист прав та інтересів інших осіб і здійснює представництво інтересів громадянина чи держави в особі державного органу, при цьому не наділений статусом позивача в адміністративній справі. Оскільки, відповідно до ст. 47 КАС України прокурор є учасником судового процесу, а не стороною у справі, його права, як представника інтересів держави в особі державного органу, регламентована з врахуванням ст.ст. 60, 61 КАС України.

Таким чином, в разі подання позову прокурором, такий позов вважається поданим від імені позивача, тому при розгляді справи спір вирішується по суті правовідносин позивача та відповідача на основі фактичних даних порушення, обов’язок доведення якого покладено на позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини, ні представник прокуратури, ні позивач заявлений прокурором позов не обґрунтували, викладені в ньому обставини не довели. Відповідач позовні вимоги спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не доведені, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 71, 158-163 КАС України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Кошик А. Ю.