ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 10/Б-992

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів

Панової І.Ю.,

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши

касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер"

на ухвалу

та постанову

господарського суду Тернопільської області від 28 листопада 2007 року

Львівського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2008 року

у справі

№ 10/Б-992

за заявою

товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камаз"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер"

про

порушення справи про банкрутство

за участю представників:

не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28 листопада 2007 року (суддя Півторак М.Є.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камаз" (далі –ТОВ "Торговий дім "Камаз") на підставі ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон) порушено провадження у справі № 10/Б-992 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер" (далі – ТОВ "Інтер"), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, підготовче засідання призначено на 12 грудня 2007 року.

Не погоджуючись з винесеною у справі ухвалою ТОВ "Інтер" подало до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просило скасувати вказану ухвалу повністю, а заяву ініціюючого кредитора залишити без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2008 року (судді: Михалюк О.В. - головуючий, Новосад Д.Ф., Мельник Г.І.) відмовлено боржнику у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишено без змін.

Боржник –ТОВ "Інтер" з прийнятими у справі рішеннями не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, а саме: п. 1 ст. 7 Закону, просить скасувати прийняті у справі процесуальні рішення, а заяву ініціюючого кредитора залишити без розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, проаналізувавши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з апеляційної скарги, ТОВ "Інтер" оскаржило ухвалу про порушення провадження у справі про його банкрутство від 28 листопада 2007 року в повному обсязі і з тих підстав, що ініціюючим кредитором в заяві про порушення справи про банкрутство не було викладено обставин у підтвердження неплатоспроможності боржника.

В обґрунтування постанови про залишення без змін ухвали суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вказав, що саме у підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обгрунтованість заперечень боржника.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суд апеляційної інстанції не повинен був приймати апеляційну скаргу до провадження і розглядати її по суті.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено в якості основної засади судочинства забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про судоустрій України” від 7 лютого 2002 року № 3018-ІІІ (далі –Закон) учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Наведені конституційні положення та приписи зазначеної норми Закону ставлять в залежність реалізацію конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження від положень процесуального закону, яким є ГПК України. Таким чином, ГПК України містить вичерпний перелік імперативних норм про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених ГПК України.

Оскільки положення ГПК України не передбачають права сторін на оскарження ухвали про порушення провадження у справі (ст. 64 ГПК України), суд апеляційної інстанції не мав підстав для прийняття апеляційної скарги боржника.

За таких обставин оскаржувана постанова Львівського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2008 року підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для належного вирішення питання про прийнятті апеляційної скарги боржника до провадження.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2008 року у справі № 10/Б-992 скасувати.

Справу передати на розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий І. Панова

Судді                                                                        А. Заріцька

Л. Продаєвич