СУД
РІШЕННЯ

01.08.08р.

Справа № 38/206-08

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ

до  Приватного підприємця ОСОБА_2,
м.Дніпропетровськ

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Новоолександрівська сільська рада, с.Новоолександрівка
Дніпропетровського району

про
визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

Суддя  Бишевська Н.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_3, дор.  в справі

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов Приватного підприємця
ОСОБА_1 до  Приватного підприємця ОСОБА_2
про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно за
участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору:
Новоолександрівська сільська рада.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на бездіяльність відповідача стосовно надання необхідних документів
за договором, посиланням на положення договору та норми Цивільного кодексу
України.

Відповідач проти задоволення позову
не заперечує, в повному обсязі визнаючи заявлені позивачем вимоги.

Представники третьої особи в судове
засідання не з'явились. До суду надійшов лист з клопотанням про розгляд справи
без присутності представників сторін. Також згідно суті даного листа, у третьої
особи відсутні жодні вимоги щодо предмету спору.

В обґрунтування позовних вимог та
заперечень проти позову сторони посилаються на положення договору підряду та
норми Цивільного кодексу України.

Справа згідно ст.75 ГПК України розглядається
за наявними  в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.03 року між приватним
підприємцем ОСОБА_2(далі за текстом -Продавець) та приватним підприємцем
ОСОБА_1(далі за текстом -Покупець) укладено договір купівлі-продажу капітальних
нежитлових приміщень, у тому числі окремо розташованого  нежитлового будинку, господарських будівель,
комор у кількості 7 шт., навіс -1 шт., металевих контейнерів у кількості 13
шт., 2001 року забудови,  що  знаходяться за адресою: АДРЕСА_1(далі за
текстом -Майно).

Згідно Акту приймання-передачі
майна від 20.11.03 року, підписаного сторонами, Покупцем фактично отримано
Майно від Продавця.

Відповідно до розписки від
20.11.03р. Продавцем відповідно до умов договору  отримано аванс у сумі 1500 грн.

За умовами договору Продавець у
строк до 31.12.07 року повинен оформити та надати Покупцю документи, необхідні
для реєстрації  за останнім у  права власності на придбане Майно.

До узгодженого договором строку
Продавець не повідомив Покупця про готовність документів, необхідних для
реєстрації за останнім права власності за договором, хоча Покупець своїм листом
від 24.12.07 року нагадував Продавцю про його зобов'язання.

24.12.07 року позивачем на адресу
відповідача направлено лист з вимогою про виконання зобов'язання щодо надання
документів, необхідні для реєстрації права власності на майно, зазначене в
договорі.

03.01.08 року  відповідач повідомив позивача у відповідь на
лист від 24.12.07 року, що за непередбаченими обставинами вона не змогла
своєчасно виконати свої зобов'язання до узгодженого строку, та зобов'язується у
найкоротший підготувати та надати Покупцю передбачені договором документи,
необхідні для реєстрації за останнім права власності на придбане ним  Майно.

20.06.08 року позивач, звернувся до
відповідача з вимогою нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу Майна
від 20.11.03 року.

Відповідач 11.07.08 року надіслав
на адресу позивача письмову вимогу щодо остаточного розрахунку за  Майно шляхом перерахування суми 133500 грн.
на вказаний нею банківський рахунок. Позивачем 14.07.08 року перераховано
платіжним дорученням від 11.07.08 року № 20 на поточний рахунок відповідача
133500 гривень, чим виконано вимогу відповідача за умовами укладеного 20.11.03
року договору.

31.07.08 року відповідачем
надіслано позивачу відповідь щодо неможливості надання запитуємих документів та
відмови у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого Майна
від 20.11.03 року посилаючись на відсутність необхідності у здійсненні даної
дії.

Суд задовольняє позов з огляду на
наступне.

За ст.42 Цивільного кодексу України
від 18.07.63 року (далі за текстом -ЦК УРСР), що діяв на момент укладення угоди
купівлі-продажу, угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи
нотаріальній).

Стаття 44  ЦК УРСР встановлює, що у письмовій формі
повинні укладатись угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців.
Тільки відносно договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією
зі сторін є громадянин, стаття 227 ЦК УРСР передбачає нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу.

Норми ст. 47 ЦК УРСР встановлюють,
що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього
Кодексу.

На момент укладання договору  купівлі-продажу Майна, законом не
передбачалась обов'язковість нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно ст. 128ЦК УРСР та ст. 334
діючого Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не передбачене
договором або законом. Покупець отримав спірне майно у день укладання договору
20.11.03 року за Актом приймання-передачі.

З огляду на надані до суду
документи в обґрунтування позову, в діях відповідача вбачається невиконання
зобов'язань, передбачених договором купівлі продажу майна, що порушує права
позивача у володінні та розпорядженні майном шляхом виконання дій по реєстрації
права власності на придбане нерухоме Майно за Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ст. 328 ЦК України -
право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 47 ЦК УРСР
та п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України від 16.01.03р., якщо сторони
домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним.

Відповідно до статті 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на наявні в справі
документи, відзив відповідача на позовну заяву, в якій відповідач визнає
позовні вимоги та лист третьої особи, наявний в матеріалах справи, відсутність
вимог інших осіб стосовно предмету спору, суд задовольняє позовні вимоги в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст., 33, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсною угоду
купівлі-продажу капітальних нежитлових приміщень, у тому числі окремо
розташованого  нежитлового будинку,  господарських будівель, комор у кількості 7
шт., навіс -1 шт., металевих контейнерів у кількості 13 шт., 2001 року
забудови,  що  знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладену
від 20.11.03 року між приватним підприємцем ОСОБА_2та приватним підприємцем
ОСОБА_1.

Визнати право власності
за приватним підприємцем ОСОБА_1(ІНН НОМЕР_1) на капітальні нежитлові
приміщення, господарські будівлі, у тому числі окремо розташований  нежитловий
будинок, комори у кількості 7 шт. навіс -1 шт., металеві контейнери у
кількості 13 шт., 2001 року забудови,
що  знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, без додаткового акту вводу в експлуатацію.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Н.А. Бишевська