ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 6/233

26.05.08

За позовом                              Державного підприємства «Будівельного управління Служби безпеки України»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Віта-трейд»

Про                    визнання договору недійсним

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача          Берездецький Ю.М. (за дов. №19/14-12 від 21.01.2008)

Від відповідача          не з’явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом будівельне управління адміністративно-господарського управління Служби Безпеки України до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Віта-трейд»про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № КВ-53 від 19.12.2002 та зобов’язання повернути одержаного за договором.

Ухвалою суду від 04.04.2008 було порушено провадження у справі № 6/233 та призначено розгляд останньої на 26.05.2008.

Під час розгляду справи в суді позивачем було подано заяву про заміну позивача у справі на державне підприємство «Будівельного управління Служби безпеки України», оскільки відповідно до наказу № 954 від 06.11.2007 тимчасово виконуючого обов’язки голови Служби Безпеки України Наливайченка В.О. змінено найменування будівельного управління адміністративно-господарського управління Служби Безпеки України на державне підприємство «Будівельного управління Служби безпеки України». Заяву було задоволено та визнано позивачем по справі державне підприємство «Будівельного управління Служби безпеки України».

Позовні вимоги мотивовані наступним. Сторонами було укладено договір купівлі-продажу простого векселю № 95 від 190.12.2002. На виконання договору позивач сплатив 147911 грн., а відповідачем передано вексель. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.12.2007 у справі № 7/6095 було визнано простий вексель № 95 від 12.03.2002 таким, що не має сили простого векселя з моменту його видачі. Тому позивач вважає, що договір купівлі продажу вчинено під впливом помилки та просить визнати його недійсним. Нормативно позивач посилається на ст. 261 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника у судове засідання не направив.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника п, взивала, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

19.12.2002 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № КВ-53 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1.якого відповідач продає простий вексель, а позивач купує його та сплачує на умовах встановлених Договором.

У додатковій угоді до Договору від 19.12.2002 було визначено, що предметом Договору є простий вексель за № 95, емітований відкритим акціонерним товариством «Славутський завод ЗБВ», складений 12.03.2002, з датою погашення 01.01.2005, номінальною вартістю 190000 грн. та ціною продажу 147911 грн.

На виконання Договору позивачем було сплачено 147911 грн., а відповідачем передано простий вексель № 95.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.12.2007 у справі № 7/6095 було задоволено позовні вимоги за позовом позивача до відкритого акціонерного товариства «Славутський завод ЗБВ», за участю третьої особи –відповідача, про визнання простого векселя № 95 від 12.03.2002 таким, що не має сили простого векселя з моменту його видачі 12.03.2002.

У ході судового розгляду справи було встановлено, що невідповідність дати отримання відкритим акціонерним товариством «Славутський завод ЗБВ»бланку векселя даті його емісії, зазначеній у векселі, а також невідповідність прізвищ посадових осіб відкритого акціонерного товариства «Славутський завод ЗБВ», зазначених на простому векселі № 95, дають підстави вважати вексель підробленим. Виходячи з зазначеного, суд постановив визнати простий вексель № 95 від 12.03.2002, емітований відкритим акціонерним товариством «Славутський завод ЗБВ»номінальною вартістю 190000 грн. таким, що не має сили простого векселя з моменту його видачі –12.03.2002.

Статтею 1 Господарського процесуального Кодексу України передбачено право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Визнання простого векселя № 95 таким, що не має сили простого векселя з моменту його видачі, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що вимагає їх захисту та поновлення у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4, п. 10 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існували після набрання ним чинності, а правила про відповідальність за порушення договору застосовується в тих випадках, коли відповідні порушення договору були допущенні після набраних чинності цим Кодексом.

Як випливає з п. 9 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, до договорів, що були укладені до 01.01.2004 і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України, застосовуються правила Цивільного Кодексу України лише щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання таких договорів, з чого випливає, що визнання таких договорів недійсними здійснюється на підставах, встановлених чинним на момент вчинення правочину купівлі-продажу векселя Цивільним кодексом УРСР від 18.07.1963 (далі - ЦК УРСР).

Також, відповідно до п. 7 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 01.01.2004, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного Кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Таким днем є день прийняття рішення № 7/6095 господарським судом Хмельницької області від 06.12.2007, яким було встановлено, що простий вексель № 95 не має сили простого векселя з моменту його видачі, що свідчить про порушення прав позивача при вчиненні правочину купівлі-продажу зазначеного векселя.

Таким чином підстави, що свідчать про сплив позовної давності, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦК УРСР, угода, укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 229 Цивільного Кодексу України, істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Статтею 32 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Простий вексель № 95 є таким, що не має сили простого векселя з моменту його видачі - 12.03.2002. Вищезазначений факт було встановлено рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.12.2007 у справі № 7/6095, а тому не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони згідно ст. 35 ГПК України.

Як встановлено судом, позивач вчинив правочин з купівлі-продажу простого векселя № 95 під впливом помилки, оскільки уявлення позивача про правову природу, властивості та якості зазначеного простого векселя № 95 на момент вчинення правочину не відповідало дійсним фактичним обставинам. На момент вчинення правочину купівлі-продажу 19.12.2002 позивач помилявся щодо властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність та можливість використання за цільовим призначенням, а саме - помилявся щодо дійсності векселя, оскільки придбаний вексель не мав сили простого векселя.

У ч. 2 ст. 55 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що якщо угода, вчинена під впливом помилки, визнана недійсною, то кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі - відшкодувати його вартість.

Відповідно до ст. 216 Цивільного Кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, враховуючи надані позивачем докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу цінних паперів № КВ-53 від 19.12.2002, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Віта-трейд»та будівельним управлінням адміністративно-господарського управління Служби безпеки України, недійсним з моменту його вчинення.

Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Віта-трейд»(01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, рахунок 260083207 в АКБ «Гарант», МФО 300807, код 30522724) повернути державному підприємству «Будівельне управління Служби безпеки України»(01021, м. Київ, вул. Шовковична, 13/2, рахунок 1227 у Печерській філії АКБ «Укрсоцбанк»м. Києва, МФО 322090, код 20001964) вартість векселя в розмірі 147911 грн.

Зобов'язати державне підприємство «Будівельне управління Служби безпеки України»(01021, м. Київ, вул. Шовковична, 13/2, рахунок 1227 в Печерській філії АКБ «Укрсоцбанк»м. Києва, МФО 322090, код 20001964) повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Віта-трейд»(01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, рахунок 260083207 в АКБ «Гарант», МФО 300807, код 30522724) документ, отриманий як вексель № 95.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Віта-трейд»(01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, рахунок 260083207 в АКБ «Гарант», МФО 300807, код 30522724) на користь державного підприємства «Будівельне управління Служби безпеки України»(01021, м. Київ, вул. Шовковична, 13/2, рахунок 1227 в Печерській філії АКБ «Укрсоцбанк»м. Києва, МФО 322090, код 20001964) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                 С.А. Ковтун

Рішення підписано 25.07.2008