ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.08 р.                     Справа № 36/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання Крючковой К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Дніпротехсервіс”

до відповідача: Державного підприємства „Експертно-аналітичний Центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр)” Міністерства палива та енергетики України

про стягнення 30 000грн. 00коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Дніпротехсервіс” звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 30 000грн. 00коп. за простими векселями до Державного підприємства „Експертно-аналітичний Центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр)” Міністерства палива та енергетики України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договори №Д/Ш-061361/НЮ від 14.09.06р., №П/Ш-062219/НЮ-1/145 від 23.10.06р., №ПР/НХ-061384/НЮ від 07.11.06р., №Л/ш-071668/НЮ від 06.08.07р., додаткові угоди до них, акти приймання-передачі, прості векселя, лист №4 від 04.01.08р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки при передачі по індосаменту з Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” на Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Дніпротехсервіс” були порушені вимоги статті 5 Закону України „Про вексельний обіг”, так як свої підписи в індосаментному ряду векселів поставили заступник начальника Залізниці Іщук Ю.К. та начальник фінансово-економічної служби Р.М.Войцеховський, довіреності на яких відсутні.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

14.09.06 року між чинним векселедержателем ДП „Донецька залізниця” та позивачем укладено договір поставки №Д/Ш-061361/НЮ, за змістом пункту 7.1 якого векселедержатель має передати позивачу векселі в обсязі 1,051% від загальної суми договору – на суму 1 000грн. в якості оплати за поставлений товар.

На виконання п.7.1 вищевказаного договору ДП „Донецька залізниця” передала позивачу простий вексель АА 0157619 від 20.12.06р. з датою погашення до 18.12.2007р. на суму 1 000грн., векселедавець – відповідач, про що свідчить акт приймання-передачі №90 від 15.02.07р.

23.10.06р. позивач уклав договір поставки №П/Ш-062219/НЮ-1/145 з векселедержателем – Статутним територіально-галузевим об’єднанням „Південна залізниця”.

Відповідно до п. 7.1 договору векселедавець зобов’язався розрахуватися з позивачем за поставлений товар у безготівковій формі – 99%, векселями сторонніх організацій – 1% від вартості товару.

Згідно вексельної угоди від 19.02.07р. векселедавець в рахунок погашення заборгованості за договором №П/Ш-062219/НЮ-1/145 від 23.10.06р. зобов’язався передати позивачу простий вексель АА 0157529 від 20.12.06р. з датою погашення до 18.12.07р. на суму 5 000грн., векселедавець – відповідач.

Факт передачі означеного векселю позивачу підтверджується актом приймання-передачі від 19.02.07р.

Крім того, позивач уклав з векселедержателем – ДП „Придніпровська залізниця” договір поставки №ПР/НХ-061384/НЮ, пунктом 7.1 якого визначено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються наступним чином: 95% від суми договору у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача по факту поставки, 5% векселями сторонніх організацій.

В подальшому позивач та ДП „Придніпровська залізниця” укладали додаткові угоди до даного договору, зокрема, додатковою угодою №3 від 16.03.07р. визначили, що у рахунок оплати за отриманий товар ДП „Придніпровська залізниця” передає позивачу прості векселі АА 0152776 від 20.12.06р. та №АА 0152775 від 20.12.06р. з датою погашення до 18.12.06р. на суму 2 000грн. кожний. Векселедавцем зазначених векселів є відповідач.

На виконання даної додаткової угоди ДП „Придніпровська залізниця” передала позивачу означені векселя, про що свідчить акт приймання-передачі від 02.04.07р.

Також, відповідно до п. 6.3 договору поставки №Л/Ш-071668/НЮ, укладеного між позивачем та державним територіально-галузевим об’єднанням „Львівська залізниця”, останній зобов’язався здійснити часткову оплату за поставлений товар векселями відповідача у розмірі 5% від суми договору.

У зв’язку з цим Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця” передало позивачу відповідно до акту приймання-передачі від 10.12.07р. тринадцять простих векселів АА 0152394, АА 0152395, АА 0152396, АА 0152394, АА 0152398, АА 0152399, АА 0153014, АА 0153015, АА 0153016, АА 0153017, АА 0153018, АА 0153019, АА 0153020 від 20.12.06р. з датою оплати до 18.12.07р. на загальну суму 20 000грн., які збоку Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” були підписані заступником начальника Залізниці Іщук Ю.К. та начальником фінансово-економічної служби Р.М.Войцеховським.

Оскільки відповідач стверджує, що зазначені особи не мали права ставити свій підпис на вищевказаних векселях, 13.02.08р. господарський суд направив запит до Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” з проханням надати пояснення стосовно того, чи мали право підпису на індосаментному ряду векселів Іщук Ю.К. та Р.М.Войцеховський, а також надіслати посадову інструкцію та наказ про призначення на посаду заступника начальника Залізниці Іщук Ю.К. та начальника фінансово-економічної служби Р.М.Войцеховського.

На запит господарського суду Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця” направило лист від 25.02.08р. №НЮ-132 а також копії наказу №632/Н від 19.06.06р. „Про затвердження положення про фінансово-економічну службу”, копію витягу з наказу №1045/Н від 08.11.06р. „Про внесення змін до наказу „Про розподіл обов’язків між начальником залізниці та його заступниками” від 24.10.06р. №1000/Н”, копію довіреності №НЮ-1265 від 13.10.06р., копію наказу №158/ос від 24.01.06р., копію наказу №544/ос від 22.08.05р., з яких вбачається, що заступник начальника Залізниці Іщук Ю.К. та начальник фінансово-економічної служби Р.М.Войцеховський були уповноважені та мали право ставити свій підпис в індосаментному ряду на векселях АА 0152394, АА 0152395, АА 0152396, АА 0152394, АА 0152398, АА 0152399, АА 0153014, АА 0153015, АА 0153016, АА 0153017, АА 0153018, АА 0153019, АА 0153020 від 20.12.06р.

З огляду на вищевикладене доводи відповідача в частині того, що свої підписи в індосаментному ряду векселів поставили заступник начальника Залізниці Іщук Ю.К. та начальник фінансово-економічної служби Р.М.Войцеховський, довіреності на яких відсутні, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, позивач став законним векселедержателем вищевказаних простих векселів на суму 30 000грн.

Правове регулювання порядку видачі та обігу векселів здійснюють норми Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, який набрав чинності для України 06.01.00 року в силу приєднання та ратифікації Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі.

Права позивача базуються на індосаментах Залізниць, тому згідно статей 16 та 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, позивач з моменту отримання Векселів стає його законним векселедержателем.

Зобов’язання за векселем відрізняється від інших цивільно-правових зобов’язань, оскільки воно є абстрактним (незалежним від обставин, що зумовили видачу векселя), безумовним та безспірним, а також таким, що може бути переданим за індосаментом.

Листом №4 від 04.01.08р. позивач пред’явив відповідачу векселі для платежу, зазначивши всі необхідні реквізити для здійснення оплати, яка згідно статті 6 Закону України „Про обіг векселів в Україні” може бути проведена лише у безготівковій формі.

Наразі, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів повної або часткової оплати векселів на користь позивача, а також через те, що станом на день прийняття рішення Векселі перебувають у розпорядженні позивача, то виходячи з норм статті 39 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, безготівкове грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 30 000грн. –не виконане, що є порушенням статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (у тому числі Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі), а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі статей 16, 19, 33, 38, 39, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ст.ст.509, 525, 526, 614 ЦК України, керуючись ст.ст.33, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Дніпротехсервіс” до державного підприємства „Експертно-аналітичний Центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр)” Міністерства палива та енергетики України про стягнення заборгованості за простими векселями у розмірі 30 000 грн.

Стягнути з державного підприємства „Експертно-аналітичний Центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр)” Міністерства палива та енергетики України (83000, м.Донецьк, вул. Артема,97) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми „Дніпротехсервіс” (49005, м.Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, б.21, оф. 615, р/р26000002 в ЗАТ АБ „РАДАБАНК” м.Дніпропетровськ, МФО 306500) суму боргу 30 000 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 300 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя