КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2008                                                                                           № 25/324

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Студенця В.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився;

від відповідача - Шепілов О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-БУД"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.09.2008

у справі № 25/324

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудвіл"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-БУД"

про                                                  стягнення 138803,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ГУДВІЛ” (далі – ТОВ “ГУДВІЛ”) звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЛАСТ - БУД” (далі – ТОВ “ВЛАСТ - БУД”) про стягнення 138 803,11 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.07.2008 порушено провадження у справі № 25/324 за позовом ТОВ “ГУДВІЛ” до ТОВ “ВЛАСТ - БУД” про стягнення 138803,11 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 02.09.2008 позов задоволено. Суд стягнув з ТОВ “ВЛАСТ - БУД” на користь ТОВ “ГУДВІЛ” 138 803,11 грн., в тому числі 127000,00 грн. основного боргу, 11019,78 грн. інфляційних витрат та 3% річних у сумі 783,33 грн.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 02.09.2008 ТОВ “ВЛАСТ - БУД” подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, а у задоволенні позовних вимог ТОВ “ГУДВІЛ” відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права.

ТОВ “ГУДВІЛ” проти доводів, наведених в апеляційній скарзі заперечувало та просило рішення господарського суду м. Києва від 02.09.2008 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ТОВ “ВЛАСТ - БУД” – без задоволення.

ТОВ “ГУДВІЛ” повноважних представників в засідання суду, призначене на 27.10.2008 не направило та не повідомило суд про причини їх неявки, хоч про час та місце засідання суду було повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ „ГУДВІЛ” проти доводів наведених в апеляційній скарзі заперечувало і просило залишити її без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва 02.09.2008 – без зміни.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За видатковими накладними № СК – 000256 від 24.01.2008, № СК – 000278 від 25.01.2008 ТОВ „ГУДВІЛ” передало ТОВ „БК „Градострой” товар – металопродукцію на загальну суму 162 748, яка ТОВ „БК „Градострой” була частково оплачена в розмірі 35 748,06 грн.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, внаслідок передачі, прийняття та оплати товару – металопродукції за вказаними накладними, між ТОВ „ГУДВІЛ” та ТОВ „БК „Градострой” було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором купівлі – продажу товару

Факт укладення договору підтверджується рахунком-фактурою № 00000117 від 24.01.2008, видатковими накладними № СК-000256 від 24.01.2008 та № СК-000278 від 25.01.2008, довіреністю серії ЯОУ № 216096ТОВ „БК „Градострой” від 24.01.2008.

ТОВ „БК „Градострой” змінило свою назву на ТОВ „ВЛАСТ – БУД” ( п. 1 Статуту ТОВ „ВЛАСТ – БУД”).

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням того, що внаслідок укладення між сторонами, які є суб’єктами господарювання, договору, між ними виникли господарські зобов’язання, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням ГК України, то до спору, що виник, підлягають застосуванню норми ЦК України з урахуванням особливостей ГК України.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами договору, він за своєю правовою природою є договором купівлі – продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк оплати товару за договором не був визначений, то ТОВ „ГУДВІЛ” 27.02.2008 та 28.03.2008 заявляло ТОВ „ВЛАСТ – БУД” вимоги про оплату отриманого за накладними № СК – 000256 від 24.01.2008, № СК – 000278 від 25.01.2008 товару – металопродукції.

У відповідь на вимогу № 28-06/08 від 27.02.2008 ТОВ „ВЛАСТ – БУД” повідомило ТОВ „ГУДВІЛ” про те, що визнає заборгованість у розмірі 132 748,06 грн. у повному обсязі і зазначило, що у зв’язку із затримкою розрахунків замовників будівництва за виконані роботи товариство не в змозі погасити заборгованість у зазначені строки.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

ТОВ “ВЛАСТ - БУД” зобов’язання за договором купівлі – продажу виконало частково і його заборгованість складає 127 000,00 грн.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст. 33 ГПК України).

ТОВ “ВЛАСТ - БУД” не надало доказів сплати заборгованості за укладеним договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що ТОВ „ВЛАСТ - БУД” прострочило виконання грошового зобов’язання, то з урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ТОВ “ВЛАСТ - БУД” на користь ТОВ “ГУДВІЛ” 127000,00 грн. основного боргу, 11019,78 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення та три проценти річних з простроченої суми у розмірі 783,33 грн.

Доводи наведені ТОВ “ВЛАСТ - БУД” в апеляційній скарзі стосовно того, що ТОВ “ВЛАСТ - БУД” повинно відповідати солідарно з іншими суб’єктами будівництва, а саме із інвестором – ТОВ „Градострой” та управлінською компанією – ТОВ „ВЛАСТ – ГРУПА” колегією суддів до уваги не приймає з огляду на те, що цивільні права та обов’язки за укладеним договором купівлі – продажу виникли між ТОВ „ГУДВІЛ” та ТОВ “ВЛАСТ - БУД” і відповідальність за належне виконання зобов’язання за договором в частині оплати за отриманий товар несе ТОВ “ВЛАСТ - БУД”, яке отримало товар і є стороною за договором.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 02.09.2008.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 02.09.2008 у справі № 25/324 залишити без зміни, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЛАСТ - БУД” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 25/324 повернути господарському суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя

Судді

31.10.08 (відправлено)