ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.08 р.                     Справа № 24/147

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В. Ломовцевої

При помічнику судді                                                                      І.А.Харченко

за участю:

Представників сторін:

від позивача Базарова Т.П. – довір.

від відповідача не з’явився.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖИЛАГРОСТРОЙ”, м. Донецьк

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Ескорт”, м. Донецьк

про стягнення 25 639 грн. 26 коп. та зобов’язання звільнити займане приміщення

СУТЬ СПОРУ:                                                            У судовому засіданні 29.10.2008р.

оголошувалась перерва до 05.11.2008р.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ЖИЛАГРОСТРОЙ”, м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ескорт”, м. Донецьк про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 7871,95 грн., заборгованості по експлуатаційним витратам – 16 937,66 грн. та пені в сумі 829,65 грн., зобов’язання відповідача звільнити займане приміщення

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди від 01.01.1999 р., договір про передачу в суборенду нежилого приміщення № 119/7 від 01.07.2007 р., додаткову угоду до договору від 01.01.2008р., додаткову угоду про надання комунальних послуг, відшкодування експлуатаційних витрат по обслуговуванню нежилого приміщення від 01.01.2008 р., акт звірки від 02.01.2008р., рахунки, рахунки-фактури, приписи статей Цивільного кодексу України.

Позивач наполягає на задоволенні позову, у судовому засіданні повідомив, що борг з орендної плати виник в період з серпня 2007р. по липень 2008р., включно, що зафіксовано відповідним протоколом від 22.09.2008 р.

Також представник позивача повідомив, що заборгованість за договором про надання комунальних послуг № 19/07-1 виникла за період з серпня 2007 р. по липень 2008 р., включно, борг за експлуатаційні витрати складає 15 062,24 грн., за спожиту електроенергію – 1443,75 грн., за воду та стоки – 431,67 грн., що зафіксовано протоколом судового засідання від 20.10.2008 р.

Представник ТОВ “ЖИЛАГРОСТРОЙ” надав пояснення по справі від 09.10.2008р., в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та уточнив, що заборгованість з орендної плати в сумі 7871,95 грн. утворилась за період з серпня 2007 р. по липень 2008р.

Позивач надав доповнення до позовних вимог № 147 від 14.10.2008 р., в якому просить розірвати договір № 119/07 ои від 01.07.2007 р. відповідно до п. 4.5. договору, оскільки відповідач не сплачує суборендну плату з серпня 2007 р. по 31.07.2008 р.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи не надав, був повідомлений про слухання справи належним чином, в тому числі рекомендованою поштою з повідомленням.

Справа слуханням неодноразово відкладалась з метою надання відповідачу права на захист, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до повідомлення заступника начальника управління державної реєстрації Донецької міської ради № 4678 від 02.10.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Ескорт” значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як юридична особа.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.1999 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Жилагрострой” (орендар) укладено договір оренди № 320, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування державне майно – цілісний майновий комплекс житлово – експлуатаційну ділянку “Донецьксільбуд”.

Відповідно до акту прийому – передачі від 01.01.1999 р. орендар прийняв орендоване майно.

Згідно з договором № 3 про внесення змін до договору оренди від 01.01.1999р., сторони продовжили строк дії договору до 01.01.2012 р., про що внесли відповідні зміни до п. 6.1. договору оренди.

Пунктом 4.2.3 договору оренди передбачено право орендаря за згодою орендодавця, передавати окремі види орендованого майна в суборенду в порядку, передбаченому законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Жилагрострой” (далі – орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Ескорт” (далі – суборендар) 01.07.2007 р. укладений договір про передачу в суборенду приміщення № 119/7.

Відповідно до п. 1.1. орендар за згодою орендодавця передає нежиле приміщення, розташоване за адресою: 83055, м. Донецьк, вул. 50 річчя СРСР, буд.144/2, загальною площею 17,5 кв.м.

Факт отримання відповідачем орендованого майна за договором підтверджується актом передачі.

Даний договір діє з 01.07.2007 р. по 31.12.2007 р., що закріплено п. 5.1. договору.

Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. договору за користування приміщенням встановлюється плата в розмірі 452,90 грн. щомісячно, без ПДВ відповідно рахунку, виставленого орендарем. Розмір суборендної плати щомісячно коректується на індекс інфляції.

Згідно п. 3.4. договору внесення платежів, передбачених п. 3.2. договору, проводиться суборендарем на умовах попередньої оплати до 1-го числа кожного місяця.

01.01.2008 р. сторони підписали додаткову угоду до договору №119/07 від 01.01.2007р., відповідно до якої п. 1.1. договору змінено та викладено в наступній редакції: “орендар за згодою орендодавця передає нежиле приміщення, розташоване за адресою: 83055, м. Донецьк, вул. 50 річчя СРСР, буд.144/2 – 4 поверх, загальною площею 24,5 кв.м. (в тому числі 7,0 кв.м. – допоміжні приміщення) для використання під офіс”.

Також сторони дійшли згоди змінити п. 3.2. договору та викласти його в наступній редакції: “за користування приміщенням встановлюється плата в розмірі 722,02 грн. щомісячно, без ПДВ відповідно рахунку, виставленого орендарем”.

Пункт 5.1. договору викладено в такій редакції: “даний договір діє з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р.”

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, строки внесення якої, згідно з ч. 4 ст. 286 цього ж Кодексу, визначаються в договорі.

Суд проаналізував умови договору стосовно сплати орендної плати та дійшов висновку, що обов’язок у відповідача оплатити орендну плату, виникає після направлення йому рахунків.

Доказом отримання ТОВ “Ескорт” рахунків на оплату є Книга реєстрації рахунків 2006-2008 р.р., відповідно до якої відповідач отримав рахунки за серпень – грудень 2007 р. та січень – липень 2008р., які ним не оплачені.

Факт отримання рахунків ТОВ “Ескорт” не спростував.

Крім того, позивачем наданий акт звірки взаємних розрахунків від 31.03.2008 р., який підписаний обома сторонами.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні вимоги про стягнення боргу з орендної плати в розмірі 7 871,95 грн. за період з серпня 2007 р. по липень 2008 р., включно.

Зазначена вимога позивачем доведена, не спростована відповідачем і підлягає задоволенню.

01.07.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Ескорт” (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Жилагрострой” (виконавець), відповідно до договору суборенди від 01.07.2007р., укладено договір про надання комунальних послуг, відшкодування експлуатаційних витрат, по обслуговуванню нежилого приміщення, розташованого за адресою: 83055, м. Донецьк, вул. 50 річчя СРСР, буд 144/2, загальною площею 17,5 кв.м., № 119/07-1.

Відповідно до приписів п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов’язки по обслуговуванню приміщення – офісу, розташованого за адресою: 83055, м. Донецьк, вул. 50 річчя СРСР, буд 144/2, загальною площею 24,5 кв.м., наданню йому комунальних послуг та експлуатації внутрибудинкових та прибудинкових мереж, а саме: утримання каналізаційних мереж, холодного водопостачання, теплопостачання, електропостачання, утримання прибудинкової території.

Пункт 4.1. договору встановлює, що договір укладено на строк з 01.07.2007 р. по 31.12.2007р.

01.01.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору № 119/07-1 від 01.07.2007 р. та п. 4.1. договору викладено в наступній редакції: “даний договір діє з 01.01.2008 р. по 31.12.2008р”.

Відповідно до п.п. 2.1.2., 2.1.3. вказаного договору, замовник зобов’язаний приймати участь у витратах виконавця на виконання вказаних в п. 1.1. робіт та у витратах по комунальним послугам (за тарифами, відповідно до пред’явлених рахунків комунальних підприємств) та експлуатаційним витратам в порядку та розмірах відповідно протоколу узгодження. Також замовник зобов’язаний щомісячно вносити плату за надані послуги на рахунок виконавця на протязі п’яти банківських днів з моменту оформлення відповідного рахунку.

Доказом отримання ТОВ “Ескорт” рахунків на оплату є Книга реєстрації рахунків 2006-2008 р.р. За даним договором відповідачем також не спростовано факту отримання рахунків на оплату.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні вимоги про стягнення витрат за спожиту воду та водовідведення в сумі 431,67 грн. за період з серпня 2007 р. по 31.07.2008 р., спожиту електроенергію – 1443,75 грн. за період з серпня 2007 р. по 31.07.2008 р., експлуатаційні витрати – 15062,24 грн. за період з серпня 2007 р. по 31.07.2008 р.

Зазначена вимога позивачем доведена, в тому числі, виходячи із фактичних витрат позивача, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Також позивач в позовних вимогах просить стягнути 829,65 грн. пені на підставі п. 4.2. договору № 119/7 від 01.07.2007р., 3.2. договору № 119/07-1 від 01.07.2007р.

Пункт п. 4.2. договору № 119/7 від 01.07.2007р. передбачає, що за порушення строків внесення платежів, встановлених п. 3.4. договору, суборендар сплачує орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на період прострочки зобов’язань.

Відповідно до п. 3.2. договору № 119/07-1 від 01.07.2007р. за несвоєчасне виконання платіжних зобов’язань сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на період прострочки зобов’язань.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

На вимогу суду позивач, відповідно до приписів ст. 232 Господарського кодексу України, надав уточнений розрахунок пені за договором суборенди № 119/7 від 01.07.2007р. та просить стягнути з відповідача пеню 272,55 грн. за період з 29.01.2008р. по 26.06.2008 р., та за договором № 119/07-1 від 01.07.2007 р. в сумі 557,49 грн. за період з січня 2008 р. по червень 2008р., включно.

Таким чином, позивач просить стягнути суму пені за двома договорами в розмірі 830,04 грн. Разом з тим, заяви про збільшення позовних вимог в цій частині або зміни предмету позову, відповідно до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано, тому позовні вимоги щодо стягнення пені розглядаються в межах заявленої суми, тому пеня підлягає стягненню в розмірі 829,65 грн. гривень.

Доповненням до позовних вимог позивач просить розірвати договір № 119/07ои від 01.07.2007р.

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач в праві до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог.

За змістом зазначених приписів Господарського процесуального кодексу України зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов’язано з пред’явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Як вбачається з вимог позовної заяви, така вимога, як розірвання договору № 119/07ои від 01.07.2007р., відсутня. Крім того, даний договір № 119/07ои від 01.07.2007р. не є предметом спору.

Тому суд не приймає до розгляду вимогу про розірвання договору № 119/07ои від 01.07.2007р., як таку, що заявлена в супереч приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки дана вимога судом не прийнята, а позивачем за вимогу немайнового характеру сплачене державне мито в сумі 85,00 грн., згідно платіжного доручення № 409 від 10.10.2008 р., то держмито підлягає поверненню позивачу в установленому порядку.

Як вбачається з вимог позовної заяви позивач просить суд зобов’язати відповідача звільнити займане ним приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Як встановлено судом, строк дії договору суборенди сторонами передбачено до 31.12.2008 р.

Разом з тим, ТОВ “Жилагрострой” продовжувало нараховувати плату за користування майном, плату за надані комунальні послуги, експлуатаційні витрати та не відмовилось від договору у встановленому порядку і на момент розгляду справи в установленому порядку договір не розірвано.

Таким чином, у позивача на теперішній час відсутнє право вимоги щодо звільнення відповідачем займаного ним приміщення, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖИЛАГРОСТРОЙ”, м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ескорт”, м. Донецьк про стягнення 25 639 грн. 26 коп. та зобов’язання звільнити займане приміщення підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на сторін відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 526, 527, 762, 774 Цивільного кодексу України, ст. ст. 188, 193, 216-218, 285, 286 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 35, 38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖИЛАГРОСТРОЙ”, м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ескорт”, м. Донецьк про стягнення 25 639 грн. 26 коп. та зобов’язання звільнити займане приміщення – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ескорт”, м. Донецьк (83055, вул. 50 річчя СРСР, 144/2, м. Донецьк; 83015, пр. Б.Хмельницького,100, гуртожиток № 8; р/р 9001, МФО 335496, ОКПО 31098340 ДРУ КБ Приватбанк в м. Донецьку) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖИЛАГРОСТРОЙ”, м. Донецьк (83055, вул. 50 річчя СРСР, 142, м. Донецьк, р/р 25 в Донецькому філіалі ВАТ “Укрексімбанк”, МФО 334817, ОКПО 30205970) 7 871, 95 грн. орендної плати, витрати за спожиту воду та водовідведення в сумі 431,67 грн., електроенергію – 1443,75 грн., експлуатаційні витрати – 15062,24 грн., пеню в сумі 829,65 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ескорт”, м. Донецьк (83055, вул. 50 річчя СРСР, 144/2, м. Донецьк; 83015, пр. Б.Хмельницького,100, гуртожиток № 8; р/р 9001, МФО 335496, ОКПО 31098340 ДРУ КБ Приватбанк в м. Донецьку) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖИЛАГРОСТРОЙ”, м. Донецьк (83055, вул. 50 річчя СРСР, 142, м. Донецьк, р/р 25 в Донецькому філіалі ВАТ “Укрексімбанк”, МФО 334817, ОКПО 30205970) державне мито у розмірі 256,39 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 59,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Видати позивачу довідку про повернення надмірно сплаченого державного мита в сумі 2,20 грн.

Видати позивачу довідку на повернення державного мита в сумі 85,00 грн. згідно платіжного доручення № 409 від 10.10.2008 р.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Ломовцева Н.В.