ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.10.08

Справа № 13/530-07нр.

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Сумської філії ВАТ “Укртелеком”, м. Суми

До відповідача: Сумського обласного територіального відділення

антимонопольного комітету України.

Про визнання частково недійсним рішення.

За зустрічним позовом : Сумського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України, м. Суми

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”

в особі Сумської філії ВАТ “Укртелеком”, м. Суми

Про стягнення 17 000 грн. 00 коп.

СУДДЯ ЛУЩИК М.С.

За участю представників сторін:

від позивача : Емець В.М.

від відповідача : не з?явився

Суть спору: позивач за первісним позовом – ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії ВАТ «Укртелеком» просить суд визнати частково недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2007 року № 48 по справі № 03-26.1/30-01-15/2002.

Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подав до суду відзив в якому зазначає, що позовні вимоги ВАТ „Укртелеком” не визнає.

Крім цього, Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, подав до суду зустрічний позов, згідно якого просить суд стягнути з ВАТ “Укртелеком” до державного бюджету штраф в сумі 17 000 грн. 00 коп. на підставі рішення адмінколегії територіального відділення від 14.06.2007 року № 48, яке є предметом спору по даній справі.

Свої позовні вимоги за зустрічним позовом заявник обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, суб’єкти господарювання на яких накладено штраф, сплачують його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Враховуючи те, що термін сплати штрафу позивачем закінчився 23.10.2007 року, тервідділення відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, просить суд стягнути штраф в розмірі 17 000 грн. 00 коп. в судовому порядку.

ВАТ „Укртелеком”, як відповідач по зустрічниму позову подав до суду письмові пояснення з обгрунтуванням своєї позиції по справі та просить відмовити Сумському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України в задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні представник ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії ВАТ «Укртелеком» повністю підтримує свої позовні вимоги за первісним позовом та вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги, викладені Сумським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України в зустрічній позовній заяві.

Представник Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в судове засідання 29.10.2008р. не з?явився, але в попередньому засіданні зазначвав, що повністю підтримує свої позовні вимоги , які викладено в зустрічній позовній заяві та вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги, заявлені ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії ВАТ «Укртелеком» в первісній позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи , суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2007 року адміністративною колегією Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було винесено рішення № 48 “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” по справі № 03-26.1/30-01-15/2002, відповідно до якого:

1. Визнано, що ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської дирекції (філії) займало монопольне (домінуюче) становище як суб’єкт природної монополії на ринку місцевого телефонного зв’язку в межах власних мереж, розташованих у м. Білопілля та Білопільському районі, м. Буринь та Буринському районі, смт Велика Писарівка та Великописарівському районі, м. Глухів та Глухівському районі, м. Конотоп та Конотопському районі, смт. Краснопілля та Краснопільському районі, м. Кролевець та Кролевецькому районі, м.Лебедин та Лебединському районі, смт. Липова Долина та Липоводолинському районі, смт.Недригайлів та Недригайлівському районі, м. Охтирка та Охтирському районі, м. Путивль та Путивльському районі, м. Ромни та Роменському районі, м. Середина-Буда та Середино-Будському районі, м. Суми та Сумському районі, м. Тростянець та Тростянецькому районі, м. Шостка та Шосткинському районі, смт. Ямпіль та Ямпільському районі Сумської області протягом періоду з 2002 по 18 листопада 2003 років.

2. Визнано, що ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України „Про захист економічної конкуренції” займало монопольне (домінуюче) становище на ринку фіксованого телефонного зв’язку із часткою 100% у межах власних мереж, розташованих у м. Білопілля та Білопільському районі, м. Буринь та Буринському районі, смт Велика Писарівка та Великописарівському районі, м. Глухів та Глухівському районі, м. Конотоп та Конотопському районі, смт. Краснопілля та Краснопільському районі, м. Кролевець та Кролевецькому районі, м.Лебедин та Лебединському районі, смт. Липова Долина та Липоводолинському районі, смт.Недригайлів та Недригайлівському районі, м. Охтирка та Охтирському районі, м. Путивль та Путивльському районі, м. Ромни та Роменському районі, м. Середина-Буда та Середино-Будському районі, м. Суми та Сумському районі, м. Тростянець та Тростянецькому районі, м. Шостка та Шосткинському районі, смт. Ямпіль та Ямпільському районі Сумської області протягом 2004 та 2005 років.

3. Закрито провадження у справі № 03-26.І/30-01-15/2002 в частині ознак порушення антимонопольного законодавства по спонуканню до придбання опціону громадянина Пушкаря О.М. при переоформленні договору на надання послуг телефонного зв’язку з одного громадянина на іншого, передбаченого абз. 2 ст. 4 Закону України “Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності”у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку місцевого телефонного зв’язку в частині нав’язування таких умов договору, що ставлять контрагентів в нерівне становище у зв’язку з не доведенням вчинення порушення.

4. Визнано, що дії ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії, що полягали у встановленні протягом періоду з 2002 року по 18.11.2003 року телефонів громадянам пільгової категорії, що перебували першими на черзі, за умови придбання опціонів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції”у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку місцевого телефонного зв’язку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів в частині встановлення таких умов реалізації товару (послуги), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

5. Визнано, що дії ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії, що полягали у встановленні протягом 2004 та 2005 років телефонів громадянам пільгової категорії, що перебували першими на черзі, за умови придбання опціонів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. ст. 50, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції”у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку фіксованого телефонного зв’язку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів в частині встановлення таких умов реалізації товару (послуги), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

6. Відповідно до ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції”за вчинене порушення про захист економічної конкуренції, зазначене п. 4 цього рішення, накладено на ВАТ “Укртелеком”(ідентифікаційний ) в особі Сумської філії штраф у розмірі 8 500 грн. 00 коп.

7. Відповідно до ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції”за вчинене порушення про захист економічної конкуренції, зазначене п. 5 цього рішення, накладено на ВАТ “Укртелеком”(ідентифікаційний ) в особі Сумської філії штраф у розмірі 8 500 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що зазначене рішення прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, оскільки визначення монопольного (домінуючого) становища позивача здійснено відповідачем із порушенням Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку (далі - Методика), затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 5 березня 2002 року № 49-р. Крім того, позивач просить суд врахувати, що відповідачем, під час розгляду справи № 03-26.1/30-01-15/2002, були неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а також не були доведені обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, керуючись ч. 2 ст.5 Закону України «Про природні монополії» та Методикою визначило ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської дирекції таким, що займало монопольне (домінуюче) становище як суб'єкт природної монополії на ринку місцевого телефонного зв'язку в межах власних мереж, розташованих в містах і адміністративних районах Сумської області з 2002 року до 18.11.2003 р. (до внесення відповідних змін до Закону України «Про природні монополії» від 18.11.2003 р.).

Позивач із таким твердженням не погоджується, так як відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України «Про природні монополії» - перелік суб'єктів природних монополій складається та ведеться Анти монопольним комітетом України відповідно до його повноважень. Отже, згідно даної норми органи Антимонопольного комітету України здійснюють складання та ведення переліку суб'єктів природних монополій. Так, Антимонопольним комітетом України від 12 березня 1999 року за № 31-29/04-904 встановлений «Перелік підприємців, які займають монопольне становище на загальнодержавному ринку станом 01.01.1999 року». Розділом І даного Переліку визначені суб'єкти природних монополій станом на 01.01.1999 року, серед яких є Українське державне підприємство електрозв'язку «Укртелеком» як суб'єкт природних монополій місцевого телефонного зв'язку.

Під час розгляду Сумським обласним територіальним відділенням АКУ даної справи відповідачем не було надано Переліку суб'єктів природних монополій, до яких було б включено ВАТ «Укртелеком», як суб'єкт природних монополій зв'язку загального користування. Посилання на цей Перелік відсутній і у тексті рішення, яке оспорюється.          Таким чином, позивач вважає посилання відповідача на ч.2 ст. 5 Закону України «Про природні монополії», як підставу для визначення ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії суб'єктом природних монополій, що діють на ринку місцевого телефонного зв'язку є недостатнім та недоведеним належним чином.

Крім того, позивач просить суд врахувати, що відповідач, при визначенні ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії суб'єктом природних монополій, які діють на ринку місцевого телефонного зв'язку посилається на Методику визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням АМК України від 5 березня 2002 року за № 49-р, відповідно до якої установлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання включає в себе застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єктів аналізу, визначення товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку, визначення обсягів товару, який обертається на ринку, розрахунок часток суб'єктів господарювання на ринку.

Але, як свідчать матеріали справи № 03-26.1/30-01-15/2002, таке дослідження та вивчення поведінкових та структурних показників при визначенні ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії суб'єктом природних монополій, які діють на ринку місцевого телефонного зв'язку у проміжок часу з 2002 року по 18 листопада 2003 року не проводилось. Тому, самого посилання Відповідача на частину 2 статті 5 Закону України «Про природні монополії» та Методику визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку недостатньо для визначення Позивача такого, що є суб'єктом природних монополій у проміжок часу з 2002 року по 18 листопада 2003 року.

При цьому, позивач вважає, що з урахуванням пункту 11 частини 1 статті 7 Закону України «Про антимонопольний комітет України», саме Відповідач повинен проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче) суб'єктів господарювання на цьому ринку.

Крім цього, позивач вважає, що визнання ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» таким, що займало монопольне ( домінуюче) становище на ринку фіксованого телефонного зв'язку із часткою 100% у межах власних мереж, розташованих в містах і адміністративних районах Сумської області протягом 2004 та 2005 років є необґрунтованим та недоведеним Відповідачем, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб’єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: 1) на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; 2) якщо він не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для вступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.

Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб'єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам.

При цьому, позивач просить суд врахувати, що відповідні дослідження проводяться у порядку, передбаченому Методикою визначення монопольного становища суб'єкта господарювання на ринку, затвердженої Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.02 р. за № 49-р. Вказаною Методикою визначено, що територіальні (географічні) межі ринку - це територія зі сферою взаємовідносин купівлі - продажу товару (групи товарів), з межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар і яка може бути, як правило, територією держави, області, району, міста тощо або їхніми частинами. Однак, відповідач в рішенні, визнаючи територіальні (географічні) межі та частку товарного ринку, не врахував вимог Методики та обмежив його не територією, а власними мережами Позивача. Внаслідок цього відповідачем було неправомірно та невірно визначено територіальні (географічні) межі товарного ринку, на якому ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії за твердженням Відповідача зловживає монопольним становищем.

У зв'язку із тим, що Відповідачем невірно визначені територіальні (географічні) межі ринку залишилась належним чином недосліджена та непроаналізована та обставина, що на ринку є інші оператори зв'язку, які мають власні мережі, а саме: ТОВ «Телекомунікаційна компанія «Велтон.Телеком», Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Череда Г.В. В своєму рішенні Відповідач лише зазначив про наявність цих операторів. У своєму рішенні Відповідач встановив, що надавати послуги фіксованого телефонного зв'язку в межах своїх мереж на даний час може лише оператор телекомунікаційних послуг, якому належать мережі.

Даний висновок, як вважає позивач, є неповним, так як згідно укладеного між ВАТ Укртелеком» в особі Сумської філії та ТОВ «Телекомунікаційна компанія» Велтон.Телеком» договору про надання доступу мережі електрозв'язку оператора ТОВ «ТК»Велтон.Телеком» до мережі телефонного зв'язку Позивача від 01.10.2003 року за № 4-д/346-590062 «Укртелеком» надає тимчасовий доступ абонентам ТОВ «ТК»Велтон.Телеком» до мережі телефонного зв'язку Позивача у м. Суми за рахунок приєднання АТС ТОВ «ТК»Велтон.Телеком» до мережі «Укртелекому». Таким чином, дана інформація спростовує той факт, що надавати послуги фіксованого телефонного зв'язку в межах своїх мереж може лише оператор телекомунікаційних послуг, якому належать ці мережі. Аналогічний договір від 01.01.2003 р. за № 5-д був укладений і з ПП «Череда», який також надає послуги фіксованого телефонного зв'язку і має своїх абонентів.

З огляду на вищевикладене, визначення ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії таким, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринку фіксованого телефонного зв'язку із часткою 100 % у межах власних мереж, розташованих в містах і адміністративних районах Сумської області здійснено відповідачем з порушенням Методики. При цьому, позивач зазначає, що, ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає поняття «зловживання монопольним становищем» та передбачає дії, які є зловживанням монопольним становищем. Притягнення до відповідальності за вчинення дій, що передбачені ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» можливе лише у тому разі, якщо їх вчинено суб'єктом господарювання, що займає монопольне становище на відповідному ринку. Таким чином, суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 13 цього Закону, може бути лише суб'єкт господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що відповідачем не були доведені обставини, які мають значення для справи, і які визнано встановленими - а саме, що ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської дирекції (філії) у період з 2002 року по 18 листопада 2003 року займало монопольне (домінуюче) становище як суб'єкт природної монополії на ринку місцевого телефонного зв'язку у межах власних мереж, розташованих в містах і адміністративних районах Сумської області, а також спірне рішення прийнято з порушенням Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку і відповідно з порушенням ст. ст. 4 та 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет» неповно з’ясовано обставин справи, не доведено факту зайняття Позивачем монопольного становища на ринку фіксованого зв’язку протягом 2004 та 2005 років, а також ознак зловживання монопольним становищем передбачених ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» а відповідач, відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій в сумі 17 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати частково недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2007 року № 48 по справі № 03-26.1/30-01-15/2002.

Свої позовні вимоги за зустрічним позовом Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, суб’єкти господарювання на яких накладено штраф, сплачують його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Враховуючи те, що термін сплати штрафу позивачем закінчився 23.10.2007 року, позивач за зустрічним позовом, відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, просить суд стягнути з Сумської філії ВАТ «Укртелеком» штраф в розмірі 17000 грн. 00 коп. в судовому порядку.

Дослідивши докази які мають значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню частково, вимоги позивача за зустрічним позовом також підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 5 Закону України “Про природні монополії”, ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської дирекції (філії) до 18.11.2003 року (до внесення відповідних змін до Закону України “Про природні монополії”), було віднесено до суб’єктів природних монополій, які діють на ринку місцевого телефонного зв’язку. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України “Про природні монополії”ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської дирекції (філії) займало монопольне (домінуюче) становище як суб’єкт природної монополії на ринку місцевого телефонного зв’язку в межах власних мереж, розташованих в м. Білопілля та Білопільському районі, м. Буринь та Буринському районі, смт. Велика Писарівка та Великописарівському районі, м. Глухів та Глухівському районі, м. Конотоп та Конотопському районі, смт. Краснопілля та Краснопільському районі, м. Кролевець та Кролевецькому районі, м.Лебедин та Лебединському районі, смт. Липова Долина та Липоводолинському районі, смт.Недригайлів та Недригайлівському районі, м. Охтирка та Охтирському районі, м. Путивль та Путивльському районі, м. Ромни та Роменському районі, м. Середина-Буда та Середино-Будському районі, м. Суми та Сумському районі, м. Тростянець та Тростянецькому районі, м. Шостка та Шосткинському районі, смт. Ямпіль та Ямпільському районі Сумської області протягом періоду з 2002 року по 18.11.2003 року.

У зв’язку з внесенням змін до Закону України “Про природні монополії” та набуттям чинності Закону України “Про телекомунікації”, в ході розгляду справи територіальним відділенням проведено дослідження ринку фіксованого телефонного зв’язку у відповідності до вимог Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 року за № 49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 року за № 317/6605, та встановлено, що ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції”займало монопольне (домінуюче) становище на ринку фіксованого телефонного зв’язку із часткою 100% у межах власних мереж, розташованих в м. Білопілля та Білопільському районі, м. Буринь та Буринському районі, смт. Велика Писарівка та Великописарівському районі, м. Глухів та Глухівському районі, м. Конотоп та Конотопському районі, смт. Краснопілля та Краснопільському районі, м. Кролевець та Кролевецькому районі, м.Лебедин та Лебединському районі, смт. Липова Долина та Липоводолинському районі, смт. Недригайлів та Недригайлівському районі, м. Охтирка та Охтирському районі, м. Путивль та Путивльському районі, м. Ромни та Роменському районі, м. Середина-Буда та Середино-Будському районі, м. Суми та Сумському районі, м. Тростянець та Тростянецькому районі, м. Шостка та Шосткинському районі, смт. Ямпіль та Ямпільському районі Сумської області, протягом 2004 та 2005 років.

В ході розгляду справи після набрання чинності Закону України “Про захист економічної конкуренції”територіальним відділенням виявлено, що структурними підрозділами Філії в багатьох випадках при встановленні телефонів пільговим категоріям громадян (інваліди Великої вітчизняної війни, учасники Великої вітчизняної війни, учасники бойових дій, вдови учасників Великої вітчизняної війни, учасники ліквідації аварії на ЧАЕС, інваліди загального захворювання), що перебували першими на черзі, встановлювались телефони за умови придбання опціонів ВАТ “Укртелеком”класу V.

Зокрема, тервідділенням виявлено: Центром електрозв’язку № 6 (м. Білопілля) у м. Білопілля при наявній технічній можливості (при наявності вільної ємності) 20.05.2003 року було встановлено телефон № 9-06-19 за умови придбання опціону вартістю 150 грн. гр. Воропай О.А. (м. Білопілля, вул. Ковпака, 10/7, інвалід загального захворювання), який перебував на обліку з 15.08.2001 року і на час встановлення телефону був першим на черзі; 29.11.2004 року - було встановлено телефон № 9-99-12 за умови придбання опціону вартістю 200 грн. гр. Бєлка М.А. (м. Білопілля, вул. Макаренка, 17/31, учасник Великої вітчизняної війни), яка перебувала на обліку з 03.05.1988 року і на час встановлення телефону також була першою на черзі, тощо.

До придбання опціонів спонукались також громадяни пільгових категорій (учасники Великої вітчизняної війни) при встановленні телефонів центром електрозв’язку цехом № 3 (м. Кролевець): 19.08.2004 року було встановлено телефон № 9-79-23 за умови придбання опціону вартістю 224 грн. гр. Кажан Є.П.(м. Кролевець, вул. Комуністична, 10/52, учасник Великої вітчизняної війни), заява якої на встановлення телефону була зареєстрована 10.08.2004 року, і при цьому на час встановлення остання була єдиним претендентом на телефон згідно даних “вулично-будинкової картки”по будинку; 13.10.2004 року було встановлено телефон № 9-14-43 за умови придбання опціону вартістю 224 грн. гр. Шут Т.М. (м. Кролевець, вул. Робітнича, 7, учасник Великої вітчизняної війни), заява якої на встановлення телефону була зареєстрована 09.09.2004 року і при цьому на час встановлення, остання була єдиним претендентом на телефон згідно даних “вулично-будинкової картки” по будинку, тощо.

Встановлення Сумською філією ВАТ “Укртелеком” телефонів споживачам пільгових категорій, що перебували першими на черзі, за умови придбання опціонів ВАТ “Укртелеком”, що надають право на позачергове встановлення основного телефонного апарата, призвело до ущемлення прав пільгових категорій споживачів, визначених Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”на отримання загальнодоступних телекомунікаційних послуг та Законом України “Про зв’язок”та “Про телекомунікації”в частині порядку надання телекомунікаційних послуг (встановлення телефону).

Таким чином, споживачами, що перебували першими на черзі, при встановленні телефону було додатково сплачено базову ціну опціону та курсову надбавку в розмірі 12% від базової вартості опціону. Отже, витрати споживачів при отриманні від Філії загальнодоступної (універсальної) послуги - встановлення телефону перевищують витрати, які повинні були понести останні при отриманні послуги у встановленому законодавством порядку.

Зазначені дії Філії не узгоджуються з ч. 1 ст. 64 Закону України “Про телекомунікації”, згідно з якою основною метою розвитку мереж є надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг громадянам України за регульованими державою тарифами, та суперечать Концепції розвитку зв’язку України до 2010 року, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2238, якою визначено основні підходи до подальшого розвитку зв'язку:

- забезпечення доступу до соціально значущих послуг зв'язку,

- захист інтересів населення, яке проживає на території з невигідним географічним положенням (у сільських і важкодоступних місцевостях),

- доступність загальнодоступних послуг для всього населення країни за прийнятними цінами з достатньою якістю і без обмеження прав.

Посилання тервідділення на ч. 2 ст. 5 Закону України “Про природні монополії”, як підставу для визначення ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії суб’єктом природних монополій, яке діє на ринку місцевого телефонного зв’язку, є достатнім та доведеним належним чином, оскільки, згідно зі статтею 1 Закону України „Про природні монополії”: природна монополія - це стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв'язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб'єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв'язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги) (далі - товари). Суб'єкт природної монополії - це суб'єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності (монопольне утворення), який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 5 Закону України “Про природні монополії”, законом визначено, що суб’єкти господарювання, які здійснюють діяльність у сфері зв’язку загального користування, є суб’єктами природних монополій, тобто суб’єктами господарювання, що займають монопольне (домінуюче) становище.

Таким чином, відповідно до ст. 5 Закону України “Про природні монополії” ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської дирекції (філії) до 18.11.2003 року (до внесення відповідних змін до Закону України “Про природні монополії”) було віднесено до суб’єктів природних монополій, які діють на сегменті ринку зв’язку загального користування - ринку місцевого телефонного зв’язку.

Згідно зі ст. 14 Закону України “Про зв'язок” порядок та умови надання послуг зв’язку в мережах зв’язку загального користування здійснюються згідно з чинним законодавством, умовами відповідної ліцензії та договору між споживачем і оператором, а також за умови дотримання споживачем правил користування мережами зв’язку і оплати послуг. Відповідно до вищезазначеної статті Закону України “Про зв'язок”розроблені Правила користування місцевим телефонним зв’язком, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.1997 року №385 (чинні на момент виникнення правовідносин), які визначають права та обов’язки підприємств зв’язку всіх форм власності і споживачів, регулюють взаємовідносини між ними і є обов’язковими для виконання на всій території України.

Так, зв'язок загального користування надається в мережах загального користування, які відповідно до ст. 1 Закону України “Про зв'язок” визначаються як мережа зв’язку, що експлуатується підприємствами та об’єднаннями зв’язку для забезпечення потреб в послугах зв’язку усіх споживачів.

Але при цьому, слід зазначити, що до послуг зв'язку загального користування відноситься, зокрема, телефонний зв'язок, який може надаватися як за допомогою стаціонарного (нерухомого) або рухомого кінцевого обладнання.

Відповідно до п. 11 Правил користування місцевим телефонним зв'язком, затверджених Постановою КМУ від 22 квітня 1997 року за № 385 (надалі - Правила користування місцевим телефонним зв'язком), які діяли до 26 серпня 2005 року (втратили чинність на підставі Постанови КМУ від 9 серпня 2005 року № 720) перелік послуг, що надаються підприємствами зв'язку визначається цими підприємствами. До однієї з таких послуг належить : надання послуг телефонного зв'язку - місцевого, міжміського, міжнародного.

Згідно п. 2 Правил користування місцевим телефонним зв'язком послуги місцевого телефонного зв'язку надаються підприємствами зв'язку для ведення розмов та передавання інформації підприємствам, установам, організаціям та громадянам, які знаходяться в одному або в різних населених пунктах, що належать до зони дії місцевої телефонної мережі.

Отже, місцева телефонна мережа згідно п. 1 Правил користування місцевим телефонним зв'язком - мережа зв'язку, обмежена територією міста та його приміською зоною або територією адміністративного району, і , відтак, місцевий телефонний зв'язок є однією з послуг зв'язку загального користування, який надається підприємствами зв'язку для ведення розмов та передавання інформації споживачам, які знаходяться в одному або в різних населених пунктах, що належать до зони дії місцевої телефонної мережі, і який може надаватися шляхом застосування стаціонарного (нерухомого) або рухомого кінцевого обладнання. Зазначені норми права свідчать, що тервідділення вірно дійшло висновку про те, що ринок “місцевого телефонного зв’язку” є складовою частиною (сегментом) ринку “зв’язку загального користування”, але відповідачем не було враховано, що Послуги фіксованого телефонного зв’язку, які утворюють ринок фіксованого телефонного зв'язку, згідно п. 4 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 9.08.2005 р. № 720, теж відноситься до загальнодоступних телекомунікаційних послуг і включають в себе місцевий, міжміський та міжнародний телефонний зв'язок, що здійснюється із застосуванням стаціонарного (нерухомого) кінцевого обладнання. Отже, послуги фіксованого телефонного зв'язку - це, в тому числі, і послуги місцевого телефонного зв'язку.

Отже, ринок місцевого та фіксованого телефонного зв'язку є тотожними.

Таким чином, беручи до уваги загальний прирнцип неможливості притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж саме порушення, суд вважає, що рішення Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2007 року № 48 по справі № 03-26.1/30-01-15/2002 порушує вимоги чинного законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним в частині приягнення до відповідальності згідно до ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» в порядку стягнення штрафних санкцій в розмірі 8 500 грн. 00 коп. (пункт 7 рішення Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України).

Посилання ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії на незастосування Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єктів господарювання на ринку”, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 року № 49-р, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 року за № 317/6605 є помилковим, оскільки, остання розроблена на виконання ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції”та абзацу другого ст. 8 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”без урахування положень Закону України “Про природні монополії”. Відповідно до Закону України “Про природні монополії”ВАТ “Укртелеком”є суб’єктом господарювання, який до 18.11.2003 року законодавцем в імперативному порядку був визначений як суб’єкт господарювання, що займає монопольне становище на відповідному товарному ринку.

Зазначене спростовує необхідність проведення дій по дослідженню діяльності ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії до 18.11.2003 року на ринку місцевого телефонного зв’язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України “Про природні монополії”, державний контроль за додержанням антимонопольного законодавства у сферах природних монополій здійснюється Антимонопольним комітетом України відповідно до його компетенції.

Згідно зі ст. 10 Закону України “Про природні монополії”, суб'єкти природних монополій зобов'язані дотримуватися встановленого порядку ціноутворення, стандартів і показників безпеки та якості товару, а також інших умов та правил здійснення підприємницької діяльності, визначених у ліцензіях на здійснення підприємницької діяльності у сферах природних монополій та на суміжних ринках.

Відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції пов’язана з наявністю монопольного становища на ринку, а не включенням суб’єкта господарювання до Переліку суб’єктів природних монополій. Діюче законодавство не передбачає право органу Антимонопольного комітету України застосовувати норми матеріального права, зокрема, п. 2 ст. 50, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції”до суб’єктів господарювання тільки з часу внесення в Перелік суб’єктів природних монополій.

Тервідділенням правильно визнано, що ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції” є таким, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринку фіксованого телефонного зв’язку із часткою 100% у межах власних мереж, розташованих в містах і адміністративних районах Сумської області протягом 2004 та 2005 років.

Відповідно до п. 1.3 Методики територіальні (географічні) межі ринку - територія зі сферою взаємовідносин купівлі-продажу товару (групи товарів), в межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар і яка може бути, як правило, територією держави, області, району, міста тощо або їхніми частинами.

Згідно з п. 6.1. Методики територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів товарної групи), є неможливим або недоцільним. При цьому, зокрема, можуть враховуватися:

- фізичні і технічні характеристики товару (товарної групи); технологічні зв'язки між виробниками і споживачами; можливості щодо технічного, гарантійного, абонентського обслуговування; співвідношення цін, зокрема рівень співвідношення цін на певні товари (товарні групи) в межах цього ринку, прийнятний для виробників чи споживачів;

- можливості щодо переміщення попиту на товар (товарну групу) між територіями, які за припущенням входять до одного географічного ринку, зокрема можливість збереження рівня якості і споживчих властивостей товару (товарної групи) при транспортуванні;

- наявність на відповідній території та рівень бар'єрів на вивезення чи ввезення товару (товарної групи), а саме: адміністративних бар'єрів; економічних й організаційних обмежень; впливу вертикальної (горизонтальної) інтеграції; бар'єрів, що пов'язані ефектом масштабу виробництва; бар'єрів, що базуються на абсолютній перевазі рівня витрат; бар'єрів, пов'язаних з розмірами капітальних витрат або обсягів інвестицій, що необхідні для вступу на певний товарний ринок; обмежень щодо попиту; екологічних обмежень; бар'єрів, що перешкоджають виходу з ринку, тощо;

- місце розташування специфічних груп споживачів; рівень цін на певні товари (товарні групи) на відповідних суміжних територіях, можливість переміщення пропозиції товару (товарної групи) між цими територіями.

При остаточному визначенні територіальних (географічних) меж ринку визначальною є менша здатність до переміщення або попиту, або пропозиції.

На виконання цього пункту тервідділення визначило адміністративно-територіальні райони та мінімізувало кожну окремо взяту територію мережами ВАТ “Укртелеком”, які знаходяться у відповідних будинках та по відповідним вулицям, оскільки відсутність таких мереж в тій чи іншій частині в адміністративно-територіальних районах унеможливлює задоволення споживачем попиту у вигляді підключення до мережі.

Свідченням тому, що гр. Воропай О.А, гр. Кажан Є.П , гр. Бєлка М.А та гр. Шут Т.М. не мали можливості отримати послуги фіксованого телефонного зв’язку від інших суб’єктів господарювання є лист ПП Череда Г.В. від 22.01.2007 року № 02/22, лист Східної філії ТОВ “ТК “Велтон. Телеком”від 22.01.2007 року № 36/ВФ та лист ТОВ “Технічний центр Радіо Системи”від 28.02.2007 року № 034/1, в яких зазначено, що в межах Сумської області мережі цих суб’єктів господарювання відсутні.

Щодо твердження ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії про невірне визначення територіальних (географічних) меж (порушення норми Методики) та, як наслідок, невірного визначення монопольного становища в межах м. Суми в межах власних мереж, оскільки в місті Суми послуги фіксованого телефонного зв’язку надають ще й інші суб’єкти господарювання, слід зазначити наступне.

П. 1.2 Методики визначено, що остання встановлює порядок визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єктів господарювання на ринку і призначена для аналізу діяльності суб’єктів господарювання, груп суб’єктів господарювання та споживачів з виробництва, реалізації, придбання товарів, надання послуг, виконання робіт на загальнодержавних та регіональних ринках органами Антимонопольного комітету України, тобто містить норми процесуального права, як такі, що спрямовані суб’єкту владних повноважень по застосуванню норм матеріального права, зокрема ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції”.

Порушення процесуальної норми при дослідженні територіальних (географічних) меж у м. Суми жодним чином не може вплинути на правильність прийняття рішення по суті, оскільки наявність чи відсутність суб’єкта правопорушення (а саме суб’єкта господарювання, що займає монопольне становище) жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача по первісному позову. ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії не вчиняв дій, які були кваліфіковані як правопорушення в межах м. Суми. При цьому усі складові правопорушення, що вчинюється юридичною особою, це:

- суб’єкт (суб’єкт господарювання, що займає монопольне становище);

- об’єктивна сторона правопорушення (встановлення протягом 2004 та 2005 років телефонів громадянам пільгової категорії, що перебували першими на черзі, за умови придбання опціонів);

- об’єкт правопорушення (посягання на суспільні відносини у сфері телекомунікацій (присутні тільки в м. Білопілля, м. Кролевець, м. Краснопілля).

Таким чином тервідділенням було дотримано процесуальні та матеріальні норми права при визначенні монопольного становища та кваліфікації дій ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії по вищезазначеним районам.

Посилання позивача по первісному позову на неправильне застосування процесуальної норми права Методики при визначенні монопольного домінуючого становища в межах м. Суми не може бути взяте до уваги з огляду на вимоги ч. 2 ст. 59 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, згідно якої порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Крім того згідно з пп. 1, 2 роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсних актів державних чи інших органів”№ 02-5/35 від 26.01.2000 року обов’язковою умовою визнання недійсним акта, який породжує певні правові наслідки, є порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Слід зазначити, що прийняття тервідділенням рішення, яким визнано монопольне (домінуюче) становище ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії на ринку фіксованого телефонного зв’язку із часткою 100% у межах власних мереж, розташованих у м. Суми, не призводить до порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, оскільки протиправні дії ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії, що полягали у встановленні протягом 2004 та 2005 років телефонів громадянам пільгової категорії, що перебували першими на черзі, за умови придбання опціонів, були виявлені тільки в м. Білопілля, м. Кролевець, м. Краснопілля (де мережі інших суб’єктів господарювання відсутні) і, як наслідок, зазначені дії були кваліфіковані порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції”у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку фіксованого телефонного зв’язку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів в частині встановлення таких умов реалізації товару (послуги), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції”монопольним (домінуючим) вважається становище суб’єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 %, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.

Згідно з п. 10.2 Методики монопольним (домінуючим) становищем суб’єкта господарювання визнається становище, коли:

- частка одного суб’єкта господарювання на ринку перевищує 35 %, якщо він не довів, що: має конкурента (ів) на ринку;

- зазнає значної конкуренції внаслідок відсутності обмеженості можливостей доступу інших суб’єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, відсутності бар’єрів для вступу на ринок інших суб’єктів господарювання.

Слід зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України “Про захист економічної конкуренції”економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Тобто, за визначенням в Законі, ознаками економічної конкуренції є:

- змагання між суб’єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання;

- можливість споживачів (заявників) вибирати між кількома продавцями (в нашому випадку операторами телекомунікаційних послуг);

- відсутність можливості окремого суб'єкта господарювання визначати умови обороту товарів на ринку.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції”та п. 10.2 Методики передбачено обов’язок ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії довести, що останнє зазнає значної конкуренції з боку інших суб’єктів господарювання.

На виконання п. 26 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 року за № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 року за №169-р) (зі змінами), подання про попередні висновки про результати розгляду справи № 03-26.1/30-01-15/2002 від 13.07.2007 року за № 180 листом від 13.07.2007 за № 03-10/2256 надіслано відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, керуючись ст.ст. 40, 41 Закону України “Про захист економічної конкуренції”в ході розгляду територіальним відділенням справи ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії не наведено, як того вимагає ч. 2 ст. 12 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та п. 10.2 Методики, переконливих доводів і належних доказів значної конкуренції з боку інших суб’єктів господарювання, про що свідчить відповідь ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії від 24.07.2007 року № 01/61-1166.

Слід зазначити, що доводи позивача по первісному позову, викладені в позовній заяві, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки судом має бути визначена достатність або недостатність доводів позивача, які останній надав органу Антимонопольного комітету України в ході здійснення провадження по справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Не можуть розглядатися інші фактичні дані, ніж ті, що були надані, оскільки згідно з нормами матеріального та процесуального права, які містяться у Законі України “Про захист економічної конкуренції”та Правилах розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, доведення факту порушення суб’єктом господарювання законодавства про захист економічної конкуренції, яке базується на дослідженні фактичних даних, здійснюється в ході спеціального провадження –розгляду справи і лише органами Антимонопольного комітету України.

Поведінка ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії, що полягала у встановленні протягом періоду з 2002 року по 18.11.2003 року та протягом 2004, 2005 років телефонів громадянам пільгової категорії, що перебували першими на черзі, за умови придбання опціонів свідчить про відсутність конкуренції, оскільки:

- було відсутнє змагання між суб’єктами господарювання –підприємствами зв’язку з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг одних над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок відсутності телекомунікаційних мереж;

- (споживачі) мешканці м. Білопілля, м. Кролевець, м. Краснопілля не мали можливості вибирати між кількома операторами внаслідок відсутності технічної можливості доступу до мереж (відсутність телекомунікаційних мереж інших суб’єктів господарювання), споживачі мали змогу отримати послугу лише від ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії;

- окремий суб’єкт господарювання (ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської філії) мав можливість визначати умови обороту товару на ринку.

Таким чином, вищезазначене підтверджує, що рішення адміністративної колегії територіального відділення, щодо визнання дій ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції було прийнято правомірно в частині 1 та 2 відновно визнання ВАТ “Укртелеком”в особі Сумської дирекції (філії) таким, що займало монопольне (домінуюче) становище як суб’єкт природної монополії на ринку місцевого та фіксованого телефонного зв’язку в межах власних мереж на протязі періоду з 2002 року по 18.11.2003р. та протягом 2004 – 2005 років; в частині 4 та 5 відносно того, що дії ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії, протягом періоду з 2002 року по 18.11.2003 року та в період з 2004 по 2005 роки порушували вимоги законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені ст. 50 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку місцевого телефонного зв’язку, та на ринку фіксаваного зв?язку, та в частині (п.6 рішення) застосування штрафних санкцій за правопорушення зазначене в ч.5 рішення Антимонопольного комітету.

Щодо позовних вимог відносно визнання недійсним п.7 рішення Антимонопольного комітету, згідно якого з посиланням на ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за вчинене порушення про захист економічної конкуренції, зазначене п. 5 цього рішення, на ВАТ “Укртелеком” в особі Сумської філії було накладено штраф у розмірі 8 500 грн. 00 коп., в даній частині вимоги позивача підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, зустрічний позов Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо стягнення з ВАТ “Укртелеком” штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. підлягає задоволенню частково в частині стягнення штрафу в сумі 8 500 грн. на виконання п.6 рішення від 14.08.2007р. адміністративної колегії Сумської обласної територіальної відділення Антимонопольного комітету України за № 48 “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” по справі № 03-26.1/30-01-15/2002 у відповідності до ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 2 ст. 50, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку місцевого телефонного зв’язку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів в частині встановлення таких умов реалізації товару (послуги), які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зважаючи на те, що судом було встановлено , що ринок місцевого та фіксованого зв?язку є тотожним та беручи до уваги загальний принцип неможливості притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж саме порушення, в іншой частині позову вимоги позивача за зустрічним позовом суд вважає неправомірними.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, в зв’язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 24. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги Сумської філії ВАТ “Укртелеком” задовольнити частково.

2.          Винати недійсним пункт 7 резолютивної частини рішення від 14.08.2007р. адміністративної колегії Сумської обласної територіальної відділення Антимонопольного комітету України за № 48 “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” по справі № 03-26.1/30-01-15/2002 в частині стягнення з ВАТ «Укртелеком» в особі Сумської філії штрафу в сумі 8 500 грн. 00 коп.

3.          В іншій частині позовних вимог Сумської філії ВАТ “Укртелеком” – ВІДМОВИТИ.

4.          Позовні вимоги за зустрічним позовом Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

5.          Стягнути 8 500 грн. 00 коп. штрафу з Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» (м.Суми, вул.Червоногвардійська, 2, рах.260063096 в СОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» м.Суми, МФО 337483, код 23825401) на до загального фонду Державного бюджету України на рахунки відкриті в Управліннях Державного казначейства України за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106.

6.          В іншій частині зустрічного позову Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - ВІДМОВИТИ.

Суддя                                                            ЛУЩИК М.С.

Повний текст рішення підписано 29.10.2008р.