ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.08.08                                                                                           Справа№ 15/245 (14/194)

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Фотоніка”, м. Львів,

До відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “Форма Лайф”, м. Львів,

Про: стягнення 2250 грн.

Суддя Костів Т.С.

Секретар Качур Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача –не з'явився

Від відповідача –ХХХХХХХ –представник

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю “Фотоніка”, м. Львів, звернулось із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Форма Лайф”, м. Львів, про стягнення 2250 грн. боргу.

Ухвалою господарського суду Львівської області (суддя Кітаєва С.Б.) від 24.07.2007 р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 07.08.2007 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду. Рішенням господарського суду Львівської області від 24.09.2007 р. у позові було відмовлено повністю. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2008р. рішення господарського суду Львівської області від 24.09.2007 р. у справі №14/194 було залишено без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Фотоніка” –без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2008 р. було частково задоволено касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Фотоніка”, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2008 р. та рішення господарського суду Львівської області від 24.09.2007 р. у справі №14/194 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Вищий господарський суд України звернув увагу судів на визнання відповідачем позову в частині обов’язку оплатити вартість однієї вивіски, яка була ним фактично прийнята та ч.ч. 1, 6 ст. 11 ЦК України, згідно із якою цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.07.2008 р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 07.08.2008 р.. Ухвалою суду від 07.08.2008р., у зв'язку з неявкою позивача, розгляд справи відкладено на 21.08.2008р.В судовому засіданні 21.08.2008р. оголошено перерву до 26.08.2008р.

Представнику відповідача роз’яснено його права, згідно із ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України, справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав, з мотивів, зазначених у позовній заяві, уточненні до позовної заяви. Ствердив, зокрема, що на підставі договору №03/07 від 02.04.2007 р. позивач виготовив для позивача комплект вивісок в кількості 4 шт. На загальну суму 2250 грн.. Дві вивіски були встановлені на території відповідача, а від отримання ще двох вивісок відповідач відмовився, вартість роботи не оплатив взагалі. Просить позов задовольнити з урахуванням уточнення до позовної заяви, а саме, стягнути з відповідача збитки, понесені в зв’язку з виготовленням замовленої продукції по договору №03/07 від 02.04.2007 р. в сумі 1688 грн. та заборгованість в сумі 562 грн.

Представник відповідача позов заперечив частково з мотивів, зазначених у відзиві, додаткових поясненнях. Ствердив, зокрема, що макети вивісок погоджені не були, однак, позивач, всупереч умовам договору №03/07 від 02.04.2007 р. приступив до їх виготовлення до погодження макетів та сплати відповідачем передбаченого договором авансу. Підтвердив відмову прийняти вивіски, оскільки такі не відповідали вимогам відповідача. Посилається на п. 3.3. договору, згідно із яким оплата проводиться у п’ятиденний строк після поставки продукції. У додаткових поясненнях відповідач посилається на неукладеність договору №03/07 від 02.04.2007 р., визнає факт отримання ним та фактичного встановлення на підприємстві однієї вивіски, яка приблизно відповідала попереднім побажанням відповідача, а також визнає свій обов’язок її оплатити.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю “Три” було вирішено змінити найменування товариства з обмеженою відповідальністю “Три” на нове найменування товариство з обмеженою відповідальністю “Форма Лайф”, що підтверджується протоколом №1/08 від 01.08.2007 р., свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи №201622 від 02.08.2007 р., та статутом, нова редакція якого була зареєстрована 02.08.2007 р..

02.04.2007 р. між позивачем (виконавець) та правопопередником відповідача (покупець) був підписаний договір №03/07, згідно із п. 1.1. якого покупець доручає, а виконавець приймає на себе роботи по виготовленню комплекту вивісок (продукція) в кількості 4 штуки згідно додатку №1, що є невід’ємною частиною цього договору.

Зазначеним спростовується посилання позивача на змішаний характер цього договору, оскільки згідно із ст. 837 ЦК України, саме за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. При цьому, на характер договору не впливає умовне найменування сторони договору.

Відповідно до умов договору (п. 2), вартість робіт визначена згідно із затвердженим сторонами протоколом погодження договірної ціни згідно протоколу № 1, який є невід’ємною його частиною, і складає 2250 грн. (протоколом №1 визначена лише загальна вартість робіт по виготовленню чотирьох вивісок в сумі 2250 грн., без визначення вартості робіт по виготовленню кожної з них).

До початку робіт замовник перераховує виконавцю аванс в розмірі 50%, що складає 1125 грн. (п. 3.1.). Виконавець виконує роботи по виготовленню продукції протягом 10 банківських днів після перерахування авансу (п. 3.2.). Оплата робіт з виготовлення продукції проводиться шляхом перерахунку авансової суми до початку робіт і кінцевого розрахунку не пізніше п’яти днів після поставки всієї продукції (п. 3.3.). Відповідач отримує продукцію на основі доручень за оформленими видатковими накладними (п. 3.4.). Відповідно до п. 6.3. договору, строк його дії встановлено до 31.12.2007 р..

У відповідності зі ч. 1 ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сторонами не була досягнута згода з усіх істотних умов договору. Зокрема, сторонами не був укладений додаток №1, визначений в п. 1.1. договору №03/07 як його невід’ємна частина та який повинен був містити умови щодо предмету договору. Посилання позивача на ту обставину, що додаток №1 до договору із графічними зображеннями вивісок був усно погоджений сторонами, не доведений суду у встановленому порядку належними доказами, а долучений до матеріалів справи документ, названий як додаток №1 до договору від 02.04.2007 р., не містить підпису навіть зі сторони позивача. Відповідач заперечує погодження умов такого додатку, посилається на невідповідність робіт попереднім побажанням. Додатково, факт не укладення договору підтверджується визнаним сторонами фактом несплати відповідачем авансу, до отримання якого позивач не повинен був приступати до виконання робіт згідно із умовами договору №03/07 від 02.04.2007 р..

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є не лише договори, а й інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що не зважаючи на неукладеність між сторонами договору №03/07 від 02.04.2007 р., відносини між сторонами існували. Зокрема, позивач виготовив та передав, а відповідач без зауважень прийняв та розмістив одну вивіску, що підтверджується, зокрема, додатковими поясненнями, у яких відповідач визнав цю обставину. Водночас, матеріалами справи не підтверджується стверджуваний позивачем факт передачі відповідачу не однієї, а двох вивісок. Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Не зважаючи на отримання позовної вимоги, відповідач тим не менш, вартість отриманої вивіски не оплатив. Однак, крім вимоги про стягнення з відповідача суми боргу позивач, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача завдані позивачу збитки у сумі 1 688, 00 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків доказується кредитором. Однак, витрати, понесені позивачем на виготовлення вивіски не пов’язані із порушенням зобов’язання відповідачем, оскільки понесені до його порушення та не у зв’язку із ним. З врахуванням наведеного, факт заподіяння позивачу збитків у відповідній сумі суд не вбачає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд розглядає спір лише в межах позовних вимог і вправі виходити за ці межі лише у випадку необхідності для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, і лише якщо про це є клопотання заінтересованої сторони. Однак, такого клопотання суду не надходило.

Позивач також посилається на відмову відповідача прийняти решту виготовлених вивісок з мотивів їх неналежної якості та невідповідності встановленим вимогам, що підтверджується листом №22-Ф від 30.05.2007 р., №181/07 від 06.06.2007 р..

Однак, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти ту роботу, яка виконана підрядником відповідно до договору підряду. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Позивач не довів у встановленому порядку належними доказами наявність у відповідача обов’язку прийняти решту вивісок та провести їх оплату.

З врахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення збитків задоволенню не підлягають. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог. Керуючись ст. ст. 33, 35 43, 75, 82, 84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Форма Лайф" (79040, м.Львів, вул.Данила Апостола, 2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фотоніка" (79040, м.Львів, вул.Данила Апостола, 6, ) 562, 00 грн. боргу, 25, 46 державного мита та 29, 46 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

4.          В решті позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                           Костів Т.С.