ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22.07.08 р.                     Справа № 36/287

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді:          Н.В.Будко

при секретарі судового засідання:                                                  Н.В.Новіченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Державного підприємства „Вугілля України” м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м.Донецьк

про: стягнення 3 824 893грн. 89коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Прилепська Н.А. по дов., Костюк С.В. по дов.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство „Вугілля України” м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м.Донецьк, про стягнення основного боргу в сумі 3 283 300грн. 63коп., штрафних санкцій в сумі 426 829грн. 04коп., 3% річних та суми інфляції – 114 764грн. 22коп.

Під час розгляду спору позивач заявою №9438/06 від 11.12.07р. збільшив розмір позовних вимог згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та просить суд стягнути з відповідача 12 904 824грн. 52коп.

Заявою №09-07/2-Ю від 09.07.08р. позивач ще раз уточнив позовні вимоги згідно ст.22 Господарського процесуального кодексу України та просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 2 163 960грн. 33коп., 3% річних в сумі 130 477грн. 81коп., інфляційні складові у розмірі 1 110 556грн. 94коп.

Господарський суд розглядає заявлені позивачем вимоги з урахуванням останнього уточнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №12/08/01пк від 12.08.05р. зі специфікаціями та додатковими угодами до нього, акти приймання-передачі, претензію №15-08-07/4 від 15.08.07р., розрахунки.

Відповідач надав суду відзив на позов з урахуванням останнього уточнення №1305 від 21.07.08р., в якому просить суд відмовити позивачу в заявлених вимогах оскільки він не представив належний розрахунок санкцій та необхідні для їх нарахування документи, недоведена дата настання грошового зобов’язання та факт прострочення оплати.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, 12.08.05р. сторони уклали договір №12/08/1пк, згідно якого позивач зобов’язався поставити у власність, а відповідач прийняти та оплатити вугільну продукцію, за марочним складом, цінам та в кількості, вказаних у специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

Згідно п.2.5 договору по кожній партії товару, протягом 5 календарних днів від дати відвантаження, позивач буде передавати відповідачу наступні товаросупроводжувальні документи:

-          залізничні квитанції – оригінали та завірені печаткою копії;

-          посвідчення якості – оригінал;

-          рахунок-фактуру 1 екз.;

-          податкову накладну – оригінал – 1екз.;

-          лист вантажовідправника, що підтверджує право власності на відвантажену партію товару. У разі надання завірених копій залізничних квитанцій в листі повинно бути зазначено де знаходяться оригінали залізничних квитанцій;

-          акт приймання-передачі на поставлений товар із зазначенням дати відвантаження, ваги, номерів залізничних квитанцій, вагонів – 2екз.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що оплата здійснюється у національній валюті України. Вісімдесят відсотків вартості товару відповідач сплачує після надходження від позивача інформації про відвантаження, а кінцевий розрахунок здійснюється після надання позивачем документів, вказаних в п.2.5 цього договору. У разі поставки товару на умовах EXW- склад вантажовідправника, оплата здійснюється по факту підписання сторонами акту приймання-передачі товару. Строки оплати обумовлюються у відповідних специфікаціях до договору. Відповідач має право здійснити передоплату товару.

Специфікаціями на вугільну продукцію (додатки №11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 30, 31, 21, 25, 7, 9, 10, 8, 3, 2, 4, 6, 1, 2, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 55, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 45, 46, 20, 22, б/н, 1, 38, 37, 36, 35, 33, 30, 32, 24, 27, 23, 26 до договору) (том 1 а.с. 19-113), сторони визначили кількість вугільної продукції, яку позивач повинен поставити відповідачу, її вартість, якість, умови поставки тощо.

Також означеними специфікаціями визначені строки оплати відповідачем отриманої вугільної продукції – протягом 5 банківських днів відповідно до п.4.1 договору, а по специфікаціям №7, №1, №2 (а.с. 31, 41, 42 том1) – 5 банківських днів від дати підписання акта приймання-передачі вугільної продукції.

Додатковою угодою від 27.12.05р. сторони продовжили строк дії договору до 31.12.06р. та визначили орієнтировочний обсяг товару, що поставляється – 1 000 000тн.

14.07.06р. сторони уклали додаткову угоду до договору, відповідно до якої позивач зобов’язався у серпні-грудні 2006р. поставити вугільну продукцію в загальній кількості 320 100тн.

Як вбачається з додаткової угоди від 31.08.06р. до договору, відповідач здійснює оплату товару на наступних умовах:

-          передоплата 80% вартості запланованого до відвантаження подекадного обсягу товару;

-          оплата різниці вартості фактично поставленого за декаду товару та попередньо сплачених коштів здійснюється протягом 3-х банківських днів по закінченню декади, проти оригіналів пакетів документів згідно п.2.5, п.2.6 договору;

Відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди від 25.09.06р. до договору, позивач зобов’язався у жовтні –грудні 2007р. поставити вугільну продукцію марки К 0-100у кількості 3000тн/місяць не менше, орієнтировочним обсягом на період жовтень 2006 – грудень 2007р. – 45 000тн.

31.10.06р. між сторонами був укладений додаток №1-11/06 до договору, відповідно до якого позивач зобов’язався передати відповідачу у листопаді 2006р. вугільну продукцію у кількості 8 000тн. на суму 2 347 200грн.

15.12.06р. сторони уклали додаткову угоду №1/06 до договору, якою продовжили строк його дії до 31.12.07р.. а також визначили орієнтировочну кількість товару, що постачається – 2 000 000тн., та його вартість – 1 000 000 000грн., в т.ч. ПДВ – 166 666 666,67грн.

На виконання умов договору позивач у період з серпня 2005р. по жовтень 2007р. поставив відповідачу вугілля, за яке відповідач, як вказано позивачем, своєчасно не розрахувався.

Ухвалою від 24.12.07р. господарський суд призначив по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручив Лабораторії судово-економічних досліджень Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, та згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України поновив провадження по справі.

З висновку судово-економічної експертизи №40/24 від 10.06.08р. вбачається, що у період з серпня 2005р. по жовтень 2007р. позивач поставив відповідачу по договору №12/08/01пк від 12.08.05р. вугілля на загальну суму 531 067 226грн. 23коп. На момент проведення експертизи за ТОВ „Енергоімпекс” заборгованості за поставлене по договору №12/08/01пк від 12.08.05р. вугілля не значиться.

Посилаючись на те, що відповідачем були порушені строки оплати отриманої вугільної продукції, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 2 163 960грн. 33коп. згідно ст. 231 Господарського кодексу України, а також 3% річних в сумі 130 477грн. 81коп. та інфляційні складові у розмірі 1 110 556грн. 94коп. відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Для того, що здійснити правильний та обґрунтований розрахунок штрафних санкцій, 3% річних, суми інфляції, необхідно визначити строк виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов’язань, за якими саме актами приймання-передачі вугільна продукція відповідачем була оплачена несвоєчасно, кількість днів прострочення оплати відповідачем продукції за тим чи іншим актом приймання-передачі, та вказати період нарахування штрафних санкцій, 3% річних і суми інфляції.

Однак, з наданого позивачем розрахунку не вбачається, за який саме період позивач здійснює нарахування штрафних санкцій, суми інфляції та 3% річних.

Також в означеному розрахунку позивач жодним чином не обґрунтував суму заборгованості, за якою здійснюється нарахування штрафних санкцій, суми інфляції та 3% річних, та не вказав за якими саме актами приймання-передачі відповідачем була допущена прострочка оплати.

Крім того, виходячи з умов п.4.1 договору в редакції додаткової угоди від 31.08.06р. до нього, відповідач повинен остаточно оплатити товар протягом 3-х банківських днів по закінченню декади, проти оригіналів пакетів документів згідно п.2.5, п.2.6 договору, однак в матеріалах справи не містяться докази направлення позивачем відповідачу товаросупроводжувальних документів, передбачених у п.2.5 та 2.6 договору, у зв’язку з чим неможливо встановити в який саме строк відповідач повинен був оплатити вугільну продукцію.

В матеріалах справи наявна претензія №15-08-07/4 від 15.08.07р. про погашення заборгованості в сумі 3 283 300грн. 63коп., однак з неї також не вбачається по яким саме актами приймання-передачі вугільна продукція відповідачем не була своєчасно оплачена.

Як зазначено у висновку судової економічної експертизи №40/24 від 10.06.08р., судовий експерт під час проведення експертизи також не зміг документально підтвердити розрахунок ДП „Вугілля України” суми інфляції, 3% річних та штрафних санкцій, оскільки в наданих на дослідження первинних документах не значиться дата надання позивачем на отримання відповідачем оригіналів документів згідно п.2.5, 2.6 договору.

Відповідно до вимог діючого законодавства господарський суд у розгляді справи не зобов”язаний здійснювати перерахунок замість позивача розрахованих останнім сум штрафних санкцій, річних, тощо. Однак з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове – зобов”язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Якщо для здійснення перерахунку необхідні додаткові матеріали, суд повинен витребувати їх у позивача.

З огляду на те, що в матеріалах справи недостатньо документів для перевірки правильності та обґрунтованості нарахування позивачем суми інфляції, 3% річних та штрафних санкцій, господарський суд ухвалами від 17.06.08р., 23.06.08р., 10.07.08р. зобов’язав позивача надати обґрунтований розрахунок 3% річних, суми інфляції та штрафних санкцій, а також згідно ст. 30 Господарського процесуального кодексу України викликав у судове засідання головного бухгалтера підприємства позивача.

До того ж, ухвалою від 10.07.08р. суд зобов’язав позивача надати докази направлення відповідачу товаросупроводжувальних документів згідно п.2.5 та 2.6 договору, вказати період нарахування суми інфляції, 3% річних та штрафних санкцій, з посиланням на пакети документів згідно п.2.5, 2.6 договору та оплату боргу відповідачем, а також докази здійснення відповідачем передоплати 80% вартості запланованого до відвантаження подекадного обсягу товару.

Однак позивач витребувані ухвалами від 17.06.08р., 23.06.08р., 10.07.08р. документи не представив, у зв’язку з чим у господарського суду не має можливості самостійно перевірити обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафних санкцій, суми інфляції та 3% річних, а також визначити їх розмір. Головний бухгалтер підприємства позивача у судове засідання жодного разу не з’явився.

Передбачені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строки розгляду спору скінчилися, клопотань про продовження цих строків від сторін не надходило, а ухвалою заступника голови господарського суду Донецької області від 23.06.08р. вже були продовжені строки розгляду справи на 1 місяць.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з огляду на неможливість перевірення правильності та обґрунтованості нарахування заявлених позивачем з урахуванням останнього уточнення позовних вимог, а також те, що позивач без поважних причин не представив витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд відповідно до частини 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України залишає позов Державного підприємства „Вугілля України” з урахуванням останнього уточнення про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 163 960грн. 33коп., 3% річних в сумі 130 477грн. 81коп., інфляційні складові у розмірі 1 110 556грн. 94коп. без розгляду.

Витрати за проведення судової економічної експертизи №40/24 покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 49, 81 п.5 Господарського процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов Державного підприємства „Вугілля України” м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м.Донецьк з урахуванням останнього уточнення.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Стягнути з Державного підприємства „Вугілля України” (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 4, р/р13 в АК „Промінвестбанк” м.Київ, МФО 300012) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (83000, м.Донецьк, вул. Ливенка,4, р/р0122 в ГУДК у Донецькій області, МФО 834016) за проведення експертизи №40/24 згідно рахунку №746 від 10.06.08р. 2 256грн. 00коп.

Видати наказ.

Суддя Будко Н.В.