ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Справа

За позовом: Управління охорони здоров’я Одеської міської ради;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Міський

Андрологічний центр”;

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Одеська міська рада;

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Управління охорони нерухомих об’єктів культурної спадщини Одеської

обласної державної адміністрації;

2.Одеська обласна рада;

про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 103545,12 грн.;

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Міський

Андрологічний центр”;

до відповідача: Управління охорони здоров’я Одеської міської ради;

3-ті особи на стороні позивача: 1.Управління охорони нерухомих об’єктів культурної

спадщини Одеської обласної державної адміністрації;

2.Одеська обласна рада;

3-тя особа на стороні відповідача: Одеська міська рада;

про визнання договору оренди частково недійсним.

Суддя Зуєва Л.Є.

З а у ч а с т ю п р е д с т а в н и к і в с т о р і н :

від Управління охорони здоров’я ОМР: Приходько І.О. –повірений;

від ТОВ „Міський андрологічний центр”: Чубко І.А. –повірений;

від Одеської міської ради: не з’явився;

від УОНОКС ООДА: Запольський О.А. –повірений;

від Одеської обласної ради: Яніцька І.А. – повірений;

СУТЬ СПОРУ: Управління охорони здоров’я Одеської міської ради звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ „Міський андрологічний центр” про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №23/01 від 04.06.2001р., укладений між управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради та ТОВ „Міський андрологічний центр” та зобов’язання відповідача звільнити займані приміщення, а також про стягнення 76309,41 грн. заборгованості по договору оренди.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.05.2006р. порушено провадження у справі №17/111-06-4961 за позовом Управління охорони здоров’я Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „Міський Андрологічний центр”, за участю третьої особи на стороні позивача Одеської міської ради та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління охорони нерухомих об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості 76309,41 грн.

31.01.2007р. до господарського суду Одеської області з заявою про уточнення позовних вимог звернулося Управління охорони здоров’я Одеської міської ради в яких збільшив суму заявлену до стягнення та просить стягнути з відповідача по справі 103545,12 грн. заборгованості по договору оренди.

Відповідач, ТОВ „Міський андрологічний центр” в судові засідання з’явився, надав письмові заперечення на позов, в яких заявлені позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити повністю, з підставі викладених у наданих запереченнях.

Не погоджуючись з заявленими Управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради позовними вимогами, ТОВ „Міський андрологічний центр” 15.02.2008р. звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до Управління охорони здоров’я ОМР, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління охорони нерухомих об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Одеської обласної ради, та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Одеської міської ради про визнання договору оренди нежитлового приміщення недійсним в частині надання в оренду будівлі пологового будинку №6.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.02.2008р., зустрічну позовну заяву ТОВ „Міський андрологічний центр” прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Управління охорони здоров’я Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 04.04.2007р. для повного та всебічного розгляду справи у суді до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Одеську обласну раду.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Управління охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, підтримує зустрічну позовну заяву.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Одеська обласна рада, підтримує зустрічну позовну заяву.

Представник Управління охорони здоров’я Одеської міської ради проти зустрічного позову заперечує з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська міська рада, заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви.

У ході розгляду справи провадження у справі неодноразово зупинялося на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України, у зв’язку з неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи.

По справі у відповідності до вимог ст. 77 ГПК України, оголошувалися перерви починаючи з 05.07.2006р. по 05.07.2006р. о 12 год. 55хв.; з 22.03.2007р. по 04.04.2007р. о 14 год. 00хв.; з 28.11.2007р. по 12.05.2008р. о 12 год. 00 хв.; з 15.05.2008р. по 26.05.2008р. о 12 год. 40 хв.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

04.06.2001р. між Управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради і Товариством був укладений договір оренди нежитлового приміщення №23/01 (надалі –Договір 1).

Відповідно до Договору 1 Товариству надані у оренду нежитлові приміщення першого і третього поверху пологового будинку №6, загальною площею 600 кв.м., розташованого за адресою: м, Одеса, вул. Чорноморська, 1, і приміщення жіночої консультації, площею 90,28 кв.м. розташованої за адресою: м. Одеса вул. Троїцька, 39 для використання з метою надання медичних послуг населенню.

Строк дії Договору 1 був встановлений до 04.06.2011р.

Відповідно до пунктів 3.1. і 4.4. Договору 1, Товариство сплачує Управлінню охорони здоров’я Одеської міської ради суму орендної плати за орендовані приміщення, асигнування за комунальні платежі, податок на додану вартість та податок на землю.

06.07.2001р. сторонами було підписано додаткову угоду до Договору 1, в якій Товариство додатково прийняло на себе зобов’язання про збереження профілю орендованих приміщень та забезпечення трудової діяльності працівників пологового будинку та жіночої консультації.

01.07.2003р. сторонами було підписано додаткову угоду до Договору 1 в якій було уточнено площу орендованих приміщень пологового будинку №6 по вул. Чорноморській, 1, та встановлено новий строк оренди до 04.06.2013р.

15.12.2003р. сторонами було підписано додаткову угоду до Договору 1 в якій Товариство зобов’язалося провести капітальний ремонт пологового будинку №6 за рахунок власних коштів, виготовити за свій рахунок проектно-кошторисну і технічну документацію, провести капітальний ремонт в строк до 01.07.2005р.

20.01.2005р. на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 12.01.2005р. №10/А-2005, між Одеською обласною радою в особі Управління охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації та Товариством був укладений договір оренди об’єкту культурної спадщини з охоронними умовами, предметом якого є орендне користування об’єктом культурної спадщини –колишнім особняком Гавсевича, спорудженим у 1903 році, який розташовано в м. Одесі, по вул. Чорноморській, 1 (пологовий будинок №6) (надалі –Договір 2).

Відповідно до умов Договору 2, в оренду Товариству був переданий об’єкт культурної спадщини (пологовий будинок №6), загальною площею 1153,99 кв.м. з метою проведення комплексу ремонтно-реставраційних робіт з подальшим розміщенням медичної установи.

Позивач - Управління охорони здоров’я Одеської міської ради стверджує, що з січня 2005 року Товариство в повному обсязі перестало вносити орендну плату та інші обов’язкові платежі за Договором 1, у зв’язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 103 545, 12 грн., що є підставою для розірвання Договору 1 в цілому згідно п.9.6. Договору 1 та ст.12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та виселення із займаних приміщень.

Відповідач –Товариство проти позову заперечує повністю, посилаючись на відсутність заборгованості за користування двома об’єктами.

В зустрічній позовній заяві Товариство вважає, що Договір 1 підлягає визнанню недійсним в частині надання в оренду нежитлових приміщень першого і третього поверху пологового будинку №6, загальною площею 600 кв.м., розташованого за адресою: м, Одеса, вул. Чорноморська, 1, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи, всі документи, які додані до позовної заяви та до зустрічної позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовЧязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовЧязків.

У відповідності зі ст.204 ЦК України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно-правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов’язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, при цьому відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовЧязання не допускається.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що відповідно до договору оренди нежитлового приміщення №23/01 від 04.06.2001р. , укладеного між Управлінням охорони здоров'я Одеської міської ради і ТОВ «Міський андрологічний центр», останньому були надані в оренду:

1. нежитлові приміщення першого і третього поверху пологового будинку №6. загальною площею 600 кв.м., розташованого за адресою: м, Одеса, вул. Чорноморська, 1, /надалі - Об'єкт 1/ і

2. приміщення жіночої консультації, площею 90,28 кв.м. розташованої за адресою: м. Одеса вул. Троїцька, 39 /надалі - Об'єкт 2/.

Розрахунки за даними об'єктами проводилися ТОВ «Міський андрологічний центр»на підставі рахунків, виставлених Управлінням охорони здоров'я Одеської міської ради. У цих рахунках відповідно були розписані суми платежів, які підлягають сплаті за 2 об'єкти.

З 2005р. за ТОВ «Міський андрологічний центр»припинило платити орендну плату Управлінню охорони здоров'я Одеської міської ради за користування Об'єктом 1 з обставин, детально наведених у зустрічній позовній заяві. Щодо комунальних платежів та інших платежів, ТОВ «Міський андрологічний центр»сплачував їх у повному обсязі на протязі 2005 і 2006р.. що підтверджується рахунками та платіжними дорученнями, копії яких за 2005р. маються в матеріалах справи.

Крім того відповідно до п.4.4. Договору оренди додаткові платежі складалися з комунальних платежів, податку на додану вартість та податку на землю.

Стосовно оплати комунальних платежів судом встановлено, що по водопостачанню заборгованість станом на 06.10.2005р. відсутня, про що свідчить п.6 акту №7340-ти від 06.10.2005р., також зазначено, що водокористування не здійснюється /копія акту мається в матеріалах справи/. По оплаті вартості спожитої електроенергії встановлено, що відповідно до акту Комунальної установи «Пологовий будинок №6»про списання лічильника електричного від 01.04.2006р. та Наряду - завдання №396 від 31.03.2006р. Центральною РЄС ВАТ «Одесаобленерго»був знятий лічильник електричний, ліквідована точка обліку, відключений Об'єкт 1 /копія акту на списання лічильника та наряд - завдання додаються/. Теплопостачання та вивіз сміття сплачувались ТОВ «Міський андрологічний центр» відповідно до виставлених рахунків.

Щодо податку на землю, визначеного п. 4.4 Договору суд зазначає наступне. Сплата земельного податку здійснюється відповідно до Закону України «Про плату за землю»(далі - Закон), яким, зокрема, визначено коло платників земельного податку, ставки податку, порядок його обчислення і сплати, а також пільги окремим категоріям платників.

Згідно зі статтею 2 Закону використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, а платниками - власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, в тому числі орендарі (стаття 5 Закону), тобто безпосередньо ті суб'єкти господарювання, яким земельні ділянки передані у власність або надані в користування, в тому числі на умовах оренди.

При цьому громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, як визначено статтею 116 Земельного кодексу України (далі - Кодекс), за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (стаття 126 Кодексу).Пунктом 3 частини першої статті 12 Закону встановлено, що від земельного податку звільняються (за земельні ділянки, що передані їм у власність або надані в користування), зокрема, заклади, установи та організації, які повністю утримуються за рахунок бюджету.

Якщо підприємства, установи та організації, що користуються пільгами по земельному податку мають у підпорядкуванні госпрозрахункові підприємства або здають у тимчасове користування (оренду) земельні ділянки, окремі будівлі або їх частини, податок за земельні ділянки, зайняті цими госпрозрахунковими підприємствами або будівлями (їх частинами), переданими в тимчасове користування, сплачується у встановлених розмірах на загальних підставах (остання частина статті 12 Закону).

Таким чином, платниками земельного податку до бюджету у встановлених розмірах на загальних підставах є власники земельних ділянок та землекористувачі, яким земельні ділянки передані у власність або надані в користування.

Разом з тим, чинним законодавством передбачено відшкодування орендодавцю будівель, споруд (їх частин) плати за користування земельною ділянкою. Так, відповідно до статті 797 Цивільного кодексу України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Отже орендарі можуть відшкодовувати земельний податок тільки у тому випадку, коли це прямо передбачено у договорі оренди приміщень. У разі коли в договорі оренди приміщень не передбачено та не розраховано плату за землю, орендодавець не має правових підстав вимагати від орендаря відшкодовування плати за землю.

Враховуючи викладене, Управління охорони здоров'я Одеської міської ради не має права вимагати відшкодування податку на землю за Об'єкт 1 , оскільки, майже з 2003 року власником Об'єкту 1 є Одеська обласна рада.

За Об'єкт 2, ТОВ «Міський андрологічний центр»сплачувало та продовжує сплачувати всі належні платежі у повному обсязі, що підтверджується рахунками і платіжними дорученнями /копії рахунків і платіжних доручень за 2005р.. 2006р, 2007р., січень, лютий, березень 2008р. Маються в матеріалах справи/.

Крім цього у рахунках виставлених Управлінням охорони здоров'я Одеської міської постійно зазначається, що сума платежу ВЕВ /внутрішньо експлуатаційні витрати/ включає утримання МОП /молодшого обслуговуючого персоналу/ тобто заробітна плата, яка не передбачена Договором оренди, а тому ТОВ «Міський андрологічний центр»вказану суму не сплачував;податок на додану вартість неправильно обчислювався, оскільки він обчислювався зі складеної суми орендної плати і земельного податку; на податок на землю нараховується податок на додану вартість, що є незаконним. Податок податком не обкладається.

Відповідно до п. 13 Методики розрахунку граничних розмірів орендної плати за оренду майна, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 09.11.2005р. №4840-ІУ, орендна плата не враховує вартість експлуатаційних витрат, виплат за землю та податку на додану вартість. Орендодавець в рахунках, неправильно зазначав орендну плату в суму якої на справді входила сума, згідно експертної оцінки, з урахуванням індексу інфляції, податок на землю і податок на додану вартість.

Спір між сторонами по справі виник внаслідок вирішення в інших судових провадженнях питання щодо права власності на будівлю полового будинку №6, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Чорноморська, 1 між Одеською обласною радою та Одеською міською радою.

Вважаючи власником спірного приміщення –Управління охорони здоров’я Одеської міської ради, Товариство 04.06.2001р. уклало з ним Договір 1 та сплачувало орендну плату за користування ним до січня 2005р.

У січні 2005р. Товариству стало відомо, що власником будівлі полового будинку №6, по вул. Чорноморській, 1 в м. Одесі є Одеська обласна рада на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2005р. серії САА №273026.

Водночас, розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 12.01.2005р. функції орендодавця відносно об’єктів нерухомої спадщини, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області було покладено на Управління хорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації.

У зв’язку з цим, 20.01.2005р. Товариством було укладено з Управлінням охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації Договір 2.

Про ситуацію, що склалася, Товариство інформувало Управління охорони здоров’я Одеської міської ради листами №№ 33, 65, 82 від 20.05., 25.07., 20.09.2005р., які можна розглядати як пропозицію внести зміни до Договору 1, виключивши з нього приміщення пологового будинку № 6 по вул. Чорноморській, 1 у м. Одесі. Але, зазначені листи Управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради були проігноровані.

Як вже зазначалося судом встановлено, що з 20.01.2005р. орендна плата у повному обсязі сплачувалась Товариством по Договору 2 Управлінню охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, а по Договору 1 Управлінню охорони здоров’я Одеської міської ради частково, в частині користування приміщенням жіночої консультації, площею 90,28 кв.м. розташованим за адресою: м. Одеса вул. Троїцька, 39, що підтверджується виставленими рахунками та документами про їх сплату за період з 2005 року по березень 2008 року, які є в матеріалах справи, а також ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2008р. по справі №6-25/85-06-2121, якою було затверджено мирову угоду, що підтверджує належну сплату Товариством платежів у повному обсязі відповідно до умов, визначених Договором 2.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов’язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За таких обставин суд вважає вимоги первісного позивача –Управління охорони здоров’я Одеської міської ради такими, що протирічать засадам розумності, добросовісності та справедливості, оскільки задоволення цих вимог призвело б до покладання на Товариство обов’язку двічі сплатити за користування тим самим приміщенням протягом того самого строку.

Як вбачається з матеріалів справи, власником приміщення пологового будинку № 6 по вул. Чорноморській, 1 у м. Одесі є Одеська обласна рада на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2005р. серії САА №273026.

Право власності Одеської обласної ради на будівлю по вул. Чорноморській, 1 (Гефта) у м. Одесі підтверджується також постановою господарського суду Одеської області від 10.03.2006р. по справі № 30/455-05-11093 А, залишеною в силі Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2007р. у справі за позовом Одеської міської ради до Одеської обласної ради, Одеської обласної державної адміністрації, Управління охорони здоров’я та медицини катастроф Одеської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб –Управління охорони здоров’я Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, ТОВ «Міський андрологічний центр»про визнання рішення Одеської обласної ради від 24.04.2003р. №154-XXIY «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління якими здійснює обласна рада»нечинним в частині включення до переліку об’єктів п.11.1.422, а саме: будівлі №1 по вул. Чорноморська, 1 /Гефта/ у м. Одесі, визнання нечинним і скасування Свідоцтва про право власності від 20.01.2005р. серії САА №273026 та визнання права власності на будівлю №1 по вул. Чорноморська, 1 /Гефта/ у м. Одесі за територіальною громадою м. Одеси.

В процесі розгляду справи № 30/455-05-11093 А встановлено наступне.

22.05.1990р. Виконком Одеської обласної ради прийняв рішення №160 «Про затвердження додаткового переліку пам’яток містобудування і архітектури місцевого значення», яким вирішено затвердити перелік будівель та споруд, які підлягають взяттю під охорону як пам’ятки містобудування та архітектури місцевого значення та спірну будівлю було передано на баланс Головному управлінню архітектури та містобудування облвиконкому та доручено цьому управлінню передати будівлю в користування закладу охорони здоров’я –пологовому будинку № 6 міського відділу охорони здоров’я Одеського міськвиконкому.

25.11.1991р. Одеська обласна рада прийняла рішення № 266-XXI «О разграничении государственного имущества между собственностью областного Совета, городов областного подчинения и районов области», згідно якого пам’ятки історії та культури, як окремі об’єкти права власності та соціальної сфери, до комунальної власності міст обласного підпорядкування не передавалися.

24.04.2003р. Одеською обласною радою прийнято рішення № 154-XXIV «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада», яким затверджено нову редакцію переліку об’єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада, станом на 01.04.2003р. згідно з додатком та делеговано обласній державній адміністрації повноваження по управлінню об’єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Згідно додатку до цього рішення, до переліку об’єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада, станом на 01.04.2003р. входить об’єкт культурної спадщини, розташований на території м. Одеси –особняк Гавсевича, 1903р. (вул. Чорноморська, 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи, що при розгляді справи № 30/455-05-11093 А приймали участь всі учасники справи, яка розглядається, суд приймає зазначені вище факти, як такі, що не потребують доведення.

Відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм (оренду) має його власник або особа, якій належать майнові права, а також особа, уповноважена на укладення договору найму. Відповідно, саме ці особи можуть висувати претензії до орендаря або вимагати розірвання договору.

Судом встановлено, що власник –Одеська обласна рада, а також уповноважений ним орган –Управління з майнових відносин обласної ради не висували претензій до Товариства щодо факту користування приміщенням за Договором 2 та не вимагали його розірвання.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги первісного позивача –Управління охорони здоров’я Одеської міської ради стосовно стягнення заборгованості та розірвання Договору 1 не ґрунтуються на законі та суперечать засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Розглядаючи вимоги позивача за зустрічним позовом Товариства, щодо визнання недійсним у частині Договору 1, суд зазначає наступне.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України № 435-IV від 16.01.2003р. встановлено, що до цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки Договір 1 був укладений 04.06.2001р., суд вважає що до спірних правовідносин щодо визнання його недійсним у частині слід застосовувати правила ЦК України від 16.01.2003р., оскільки спірні правовідносини продовжували існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»- орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Власник приміщення –Одеська обласна рада –не надавала повноважень Управлінню охорони здоров’я Одеської міської ради щодо передання приміщення у найм (оренду).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що Договір 1 у частині надання Управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради в оренду Товариству нежитлових приміщень першого і третього поверху полового будинку №6, загальною площею 600 кв.м., розташованого за адресою: м, Одеса, вул. Чорноморська, 1 не відповідає вимогам ч.2 ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 761 ЦК України та має бути визнаний недійсним.

Разом з цим суд зазначає, що згідно ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини, тому договір оренди нежитлового приміщення №23/01 від 04.06.2001р., укладений між Управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради та ТОВ «Міський андрологічний центр»по усім іншим умовам є дійсним та обов'язковим до виконання сторонами.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за розгляд зустрічного позову слід покласти на Управління охорони здоров’я Одеської міської ради, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 11, 203, 204, 215, 217, 509, 525, 761 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову Управління охорони здоров’я Одеської міської ради –відмовити повністю.

2.          Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський андрологічний центр»- задовольнити.

3.          Визнати частково недійсним договір оренди нежитлового приміщення №23/01 від 04.06.2001р., укладений між Управлінням охорони здоров’я Одеської міської ради та ТОВ «Міський андрологічний центр»в частині надання в оренду нежитлових приміщень першого і третього поверху полового будинку №6, загальною площею 600 кв.м., розташованого за адресою: м, Одеса, вул. Чорноморська, 1.

4.          Стягнути з Управління охорони здоров’я Одеської міської ради /65029, м. Одеса, вул. Коблевська, 13, р/р2452 в УДК в Одеській області, МФО 828011, код ОКПО 02013082/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський андрологічний центр»/м. Одеса, вул. Жуковського, 30, р/р0026 в АКБ „Імексбанк”, м. Одеса, МФО 328384, / судові витрати по держмиту в сумі 85 грн. 00 коп. /вісімдесят п’ять грн. 00 коп./ та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2008р.

Суддя