КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2008                                                                                           № 05-5-26/3022

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Даниленко О.В. – (дов. № 22 від 03.01.2008р.)

від відповідача -Бойко Р.І. – (дов. № б/н від 08.05.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерне страхове товариство "Вексель"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.03.2008

у справі № 05-5-26/3022

за позовом                               Акціонерне страхове товариство "Вексель"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Печерська автомобільна компанія"

про                                                  стягнення 119435,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне страхове товариство “Вексель” (надалі – позивач, апелянт) звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Печерська автомобільна компанія” (надалі – відповідач) про стягнення 119435,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 05-5-26/3022 від 27.03.2008р. позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.п. 4 ст.63 ГПК України.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати державного мита у встановленому п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, а саме на зворотньому боці платіжного доручення № 2997 від 22.02.2008р. про сплату державного мита, скріплений не першою особою кредитної установи.

Позивач, не погоджуючись з вказаною ухвалою, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. у справі № 05-5-26/3022 скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Представник апелянта (позивача) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України) державне мито сплачується чи стягується в дохід державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно із ч. 4 ст. 7 декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.93 № 7-93 із змінами і доповненнями порядок сплати державного мита встановлюється Міністерством фінансів України. Пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 р. №15 із змінами і доповненнями, передбачено, що під час перерахування державного мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: “Зараховано в дохід бюджету грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

До позовної заяви, що була подана позивачем до Господарського суду м. Києва, додавався примірник платіжного доручення від 22.02.2008 № 2997, на звороті якого вчинено відповідний напис про перерахування державного мита в сумі 1194,35 грн. до державного бюджету, як цього вимагає п. 14 Інструкції.

Згідно зі ст. 32 ГПК України у випадку сумніву в їх вірогідності чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суду надано право витребувати додаткові докази. Тому в такому випадку місцевий суд не мав законних підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Акціонерного страхового товариства “Вексель” підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. у справі № 05-5-26/3022 – підлягає скасуванню, а справа – передачі на розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного страхового товариства “Вексель” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. у справі № 05-5-26/3022 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. у справі № 05-5-26/3022 скасувати.

2. Матеріали справи № 05-5-26/3022 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді