ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 52/14

03.09.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикної С.О., розглянувши справу

за позовом           Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

«Харківміськгаз»

до            Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

про           про зобов’язання укласти додаткову угоду

За участю представників сторін:

від позивача: Зубрич Д.О.–представник за дов. № 06/17 від 03.01.2008 року;

Самойленко К.В.–представник за дов. № 06/2463 від 20.08.2008 року;

від відповідача: Верхоглядова Т.С.–представник за дов. № 93/10 від 15.07.2008 року.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про зобов’язання укласти додаткову угоду №12 від 20.03.2008 року до договору на постачання природного газу № 126/4-06/06-843 від 29.12.2006 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги необхідністю зробити перерахунок оплати вартості використаного газу населенням відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №821 від 13.06.2007 року.

У судовому засіданні 30.07.2008 року, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ДК «Газ України» не має волевиявлення щодо укладення з позивачем додаткової угоди №12 до договору на постачання природного газу № 126/4-06/06-843 від 29.12.2006 року, жоден нормативний акт чинного законодавства України не зобов’язує відповідача укладати цю угоду, а примушення його до укладання угоди із позивачем є порушенням прав на свободу підприємницької діяльності, а також порушенням принципу свободи договорів та положень ст..ст. 43,67 ГК України. І тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та просить відмовити в позові.

В судовому засіданні 30.07.2008 року судом оголошена перерва до 03.09.2008 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про зобов’язання укласти додаткову угоду №12 від 20.03.2008 року до договору на постачання природного газу № 126/4-06/06-843 від 29.12.2006 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Постановою Кабінету Міністрів України №821 від 13.06.2007 року до «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету міністрів України №2246 від 09.12.1999р., були внесені зміни, згідно яких газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу фактичного використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році.

В силу вказаних змін до Постанови Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999р. позивач змушений був зробити перерахунок оплати вартості використаного газу населенням. Дана вартість газу безпосередньо закладена в п.4.2 Договору, оскільки йдеться про один і той самий газ (та порядок оплати його вартості), який спочатку продається відповідачем позивачеві, а потім позивачем реалізовується населенню. Позивачем відповідачу були надіслані для підписання скориговані відносно вартості газу акти приймання-передачі газу за січень-грудень 2007 року включно, які відповідач відмовився підписувати, що підтверджується надісланим відповідачем на адресу позивача листом №21/990 від 17.03.08.

У зв'язку з викладеним, відповідачу в порядку п.9.3 Договору, була надіслана додаткова угода №12 від 20.03.08р. до зазначеного договору, в якій запропоновано доповнити договір п.4.4 наступного змісту: «У зв'язку зі здійсненням перерахунку оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг щодо споживачів відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №821 від 13.06.2007р. до «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999р., постачальник здійснює перерахунок вартості газу, який постачається за даним договором покупцю для подальшої реалізації населенню, а також перерахунок можливих обсягів розбалансування із складанням відповідних корегуючих документів».

Проте, відповідач Листом від 03.06.08р. за №31/17-6488 відмовив ВАТ "Харківміськгаз" в підписанні такої Додаткової угоди.

Ст.3 ЦК України передбачає, що свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За вимогами ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Постановою КМУ від 09.12.99 №2246 із змінами та доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 13.06.07 №821, обов'язок здійснювати перерахунок вартості природного газу, поставленого споживачам газу - фізичним особам, встановлений для постачальників газу, які постачають його безпосередньо населенню відповідно до укладених з окремими фізичними особами договорів. Зокрема, пунктом 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що такий перерахунок зобов'язані проводити газопостачальні підприємства, під якими, відповідно до пункту 2 Правил маються на увазі підприємства, які здійснюють постачання газу безпосередньо фізичним особам на підставі договору та відповідної ліцензії. Постановою КМУ від 27.12.01 №1729 встановлено, що реалізація природного газу для потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом (пп.1, п. 2 Постанови).

Судом встановлено, що відповідач не здійснював та не здійснює постачання природного газу безпосередньо населенню, і в нього відсутня відповідна ліцензія. Відносини відповідача з позивачем ґрунтуються на договорі № 126/4-06/06-843 від 29.12.2006 року, який не має жодного відношення до відносин позивача з населенням. До того ж, договір на постачання природного газу для потреб населення №126/4-06/06-843 від 29.12.2006 відповідно до п. 10.1 Договору діяв в частині поставки природного газу до 31.12.2007. На даний момент договір відповідачем виконано.

Позивач безпідставно зазначив, що дія постанови КМУ від 09.12.99 №2246 із змінами та доповненнями, внесеними постановою КМУ від 13.06.07 №821, розповсюджується на його відносини з відповідачем щодо постачання природного газу. Відповідач не є зобов'язаним здійснювати перерахунок вартості природного газу, поставленого позивачу згідно з вимогами зазначеної постанови та не є зобов'язаним вносити будь-які зміни до договору на постачання природного газу від 29.12.2006 №126/4-06/06-843.

Отже, позивачем не доведено обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, вимоги позивача про зобов’язання укласти додаткову угоду №12 від 20.03.2008 року до договору на постачання природного газу № 126/4-06/06-843 від 29.12.2006 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ч.5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                             Чебикіна С.О.