ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.08.08 р.                     Справа № 8/127пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка", м.Маріуполь,

до відповідача Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної

інвентаризації”, м.Маріуполь,

про визнання права власності

Суддя Ємельянов А. С.

Представники:

від позивача: Матрос Л.В. – по дов.

від відповідача: не з’явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка", м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м.Маріуполь про визнання права власності на нерухоме майно – будівлю торгівельного павільйону (літера А-1) загальною площею 25,7 кв.м, що розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :04:013:0059) за адресою: вул.Гавані Шмідта, 1, Жовтневий район, м.Маріуполь, Донецька область.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права користування земельною ділянкою, на якій самочинно збудована спірна будівля, а також на відсутність з його боку будь-яких порушень прав інших осіб під час будівництва об’єкту нерухомості.

Відповідач в судові засідання 31.07.2008р., 07.08.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (списки поштових відправлень рекомендованої кореспонденції з повідомленням за 18.07.2008р., 01.08.2008р.).

06.08.2008р. Міським комунальним підприємством „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” надане клопотання №404 від 04.08.2008р. про розгляд справи без участі представника відповідача.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

21.08.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка" та Маріупольською міською радою був укладений договір оренди, за умовами якого позивач отримав у строкове, платне користування земельну ділянку площею 0,0028 га, яка знаходиться по вул.Гавані Шмідта, 1 у Жовтневому районі м.Маріуполя.

28.08.2007р. у відповідності до ст.17 Закону України «Про оренду землі» між сторонами договору був підписаний акт приймання-передачі зазначеної земельної ділянки.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивачем в процесі господарської діяльності на вказаній земельній ділянці було збудовано будівлю торгівельного павільйону площею 25,7 кв.м.

Листом без номеру та дати позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул.Гавані Шмідта, 1, Жовтневий район, м.Маріуполь, Донецька область.

Листом №42 від 17.06.2008р. відповідачем було повідомлено позивача про те, що будівництво будівлі торгівельного павільйону (літера А-1) площею 25,7 кв.м. проведено самовільно.

За таких обставин, у зв’язку з не проведенням Міським комунальним підприємством „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” у передбачені діючим законодавством строки реєстрації права власності на зазначений об’єкт нерухомості, а також за відсутністю відповідних правоустановчих документів, позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на нерухоме майно – будівлю торгівельного павільйону (літера А-1) загальною площею 25,7 кв.м, що розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :04:013:0059) за адресою: вул.Гавані Шмідта, 1, Жовтневий район, м.Маріуполь, Донецька область.

Відповідач в судові засідання 31.07.2008р., 07.08.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Одночасно, 06.08.2008р. відповідачем заявлено клопотання №404 від 04.08.2008р. про розгляд справи без участі представника Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, необхідними умовами для визнання права власності на самочинно збудоване майно є наявність у позивача права власності (користування) на земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, а також встановлення того факту, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, 21.08.2007р. між позивачем та Маріупольської міською радою був укладений договір оренди, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка" є законним користувачем земельної ділянки (кадастровий номер :04:013:0059), розташованої по вул.Гавані Шмідта, 1 у Жовтневому районі м.Маріуполя.

При цьому, як вказує позивач, самовільне будівництво проведено ним у межах площі земельної ділянки, визначеної договором оренди від 21.08.2007р. Ці обставини з боку відповідача не спростовані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач як землекористувач має право на звернення до суду з вимогою про визнання його права власності на підставі п.5 ст.376 Цивільного кодексу України.

Згідно з наданим до матеріалів справи висновком про технічний стан будівельних конструкцій основної нежитлової будівлі, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасспецмонтаж", встановлено, що спірна будівельна конструкція знаходиться в задовільному технічному стані та може безпечно та надійно експлуатуватися надалі. Крім того, за змістом вказаного висновку збудована позивачем конструкція торгівельного павільйону є капітальним будівництвом (сьома група капітальності).

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що згідно з ліцензією серії АВ №153610 Товариству з обмеженою відповідальністю "Донбасспецмонтаж" надане право здійснювати обстеження та оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище висновок як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил при будівництві спірного об’єкту.

На підставі вищевикладеного, виходячи з того, що об’єкт нерухомості збудований на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, приймаючи до уваги надані до матеріалів справи документи щодо оцінки технічного стану спірної конструкції, суд дійшов висновку про відсутність порушень встановлених норм та правил при будівництві спірного майна.

Як вказувалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка", м.Маріуполь звернулося до Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м.Маріуполь з клопотанням про реєстрацію права власності на спірну будівлю.

За приписами п.3.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002р., розгляд заяви і прийняття рішення щодо реєстрації права або відмови в реєстрації проводиться у строк, який з дня отримання заяви БТІ не повинен перевищувати тридцяти календарних днів без урахування терміну проведення інвентаризаційних робіт, а також строку прийняття рішення органами, визначеними пунктом 6.1 цього Положення.

Листом №42 від 17.06.2008р. відповідачем було повідомлено позивача про те, що будівництво будівлі торгівельного павільйону (літера А-1) площею 25,7 кв.м. проведено самовільно.

Виходячи з того, що відповідачем не було проведено реєстрацію права власності позивача на спірне нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права власності на вказаний об’єкт нерухомості.

На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги, що спірний об’єкт збудований на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, а також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом спірного об’єкту прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно – будівлю торгівельного павільйону (літера А-1) загальною площею 25,7 кв.м, що розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :04:013:0059) за адресою: вул.Гавані Шмідта, 1, Жовтневий район, м.Маріуполь, Донецька область, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

25.07.2008р. до господарського суду надійшло клопотання відповідача №376 від 22.07.2008р. про заміну відповідача по справі, Міське комунальне підприємство „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, належним відповідачем – Маріупольською міською радою. Вказане клопотання залишено судом без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” відповідна державна реєстрація – офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з п.18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/98 від 31.01.2001р. „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом” оскільки відповідно до пункту 5 розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного, а також приймаючи до уваги, що право власності на спірне нерухоме майно не визнається саме Міським комунальним підприємством „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, вказане клопотання залишено судом без задоволення.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду у останнього були відсутні правоустановчі документи на спірне майно, за висновками суду, з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі.

Таким чином, у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка", м.Маріуполь, до Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м.Маріуполь задовольнити повністю.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливська хатинка", м.Маріуполь на нерухоме майно – будівлю торгівельного павільйону (літера А-1) загальною площею 25,7 кв.м, що розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :04:013:0059) за адресою: вул.Гавані Шмідта, 1, Жовтневий район, м.Маріуполь, Донецька область.

У судовому засіданні 07.08.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя