ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 р.

№ 9/214-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Коробенка Г.П.,

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

Куделя М.О. –дов. від 28.03.2008 року

відповідача

Іванченко І.М. –дов. від 06.06.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008 року

у справі

№ 9/214-08 господарського суду Київської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-фінансовий дім "Navigator"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж"

про

стягнення 570 620, 10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України А.Й. Осетинського від 13.10.2008 року у зв’язку з перебуванням судді Полянського А.Г. у відпустці, для розгляду касаційної скарги у справі № 9/214-08 господарського суду Київської області, утворено колегію суддів у складі: головуючий – Муравйов О.В., судді: Коробенко Г.П., Фролова Г.М.

У квітні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-фінансовий дім "Navigator" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" про стягнення з відповідача на користь позивача 554 000, 00 грн. основного боргу, 45 638, 52 грн. пені, 16 574, 47 грн. - три відсотки річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до договору № 36-12/2006 від 29.12.2006 року, укладеного між сторонами у даній справі позивачем була надана відповідачу безвідсоткова поворотна фінансова допомога в розмірі 554 000, 00 грн., яку останній зобов'язувався повернути через три місяці. Оскільки станом на день подання позову відповідач не повернув фінансову допомогу, позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку та застосувати до відповідача штрафні санкції.

В квітні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Трубіж" звернулося до господарського суду Київської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-фінансовий дім "Navigator" про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на свою користь заборгованості з урахуванням інфляційних відсотків та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 752 015, 44 грн.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, позивач зазначає, що на протязі 2005-2007 років позивачем здійснювалася реалізація відповідачу різноманітної продукції, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість в розмірі 752 015, 44 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.05.2008 року (суддя: Євграфова Є.П.), залишеною без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008 року (судді: Жук Г.А. –головуючий, Агрикова О.В., Зеленіна Н.І.) по справі № 9/214-08 господарського суду Київської області зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" повернута без розгляду на підставі статей 63, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди, з посиланням на статті 54-58, 60, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначають про те, що позов повинен бути поданий з додержанням вимог статей 54-58 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки зустрічний позов має іншу підставу ніж первісний, інші документальні докази в підтвердження заявлених вимог, то такі позови не можуть вважатися взаємопов’язаними між собою, а тому мають вирішуватись в різних позовних провадженнях.

Не погоджуючись з постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трубіж" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008 року по справі № 9/214-08 господарського суду Київської області, в якій просить ухвалу та постанову у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм процесуального права, зокрема, статей 60, 63 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає, що оскаржувані судові рішення є необґрунтованими та винесеними з порушенням вимог чинного законодавства.

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із статтею 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуваються рівними процесуальними правами. При цьому, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Позов повинен бути поданий з додержанням вимог статей 54-58 Господарського процесуального кодексу України.

Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем позивачу для одночасного розгляду з первісним позовом та характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним. Взаємна пов’язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятися у тому, що обидва позови взаємопов’язані, ї їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов’язаність первісного і зустрічного позову може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним позовом і первісним позовом можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно із статтею 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

В статті 63 Господарського процесуального кодексу України наведено перелік підстав повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду, зокрема, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-фінансовий дім "Navigator" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" про стягнення з останнього 570620,10 грн., що становлять 554000,00 грн. заборгованість за договором № 36-12/2006 від 29.12.2006 року, 45638,52 грн. –пені та 16574,47 грн. –три відсотки річних в порядку статей 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач порушив зобов'язання за договором № 36-12/2006 від 29.12.2006 року про надання фінансової допомоги на зворотній основі.

Судами також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Трубіж" звернулося з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-фінансовий дім "Navigator", предметом якого є стягнення з останнього заборгованості в сумі 752015,44 грн. за договорами про надання управлінських послуг № 14-01/05 від 04.01.2005 року та № 21-03/2005 від 30.03.2005 року та згідно накладних на поставку продукції та товарів.

Врахувавши наведене та те, що підставою зустрічного позову є невиконання відповідачем за зустрічним позовом зобов’язань за договорами про надання управлінських послуг № 14-01/05 від 04.01.2005 року та № 21-03/2005 від 30.03.2005 року та накладними на поставку продукції та товарів, які не пов’язані з договором № 36-12/2006 від 29.12.2006 року про надання фінансової допомоги на зворотній основі, суди дійшли висновку про повернення зустрічної позовної заяви, оскільки зустрічний позов має іншу підставу ніж первісний, інші документальні докази в підтвердження заявлених вимог, то такі позови не можуть вважатися взаємопов’язаними між собою, а тому мають вирішуватись в різних позовних провадженнях.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судом норм процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова у справі прийнята у відповідності з нормами процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008 року у справі № 9/214-08 господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий           О.Муравйов

Судді :                                                                       Г.Коробенко

Г. Фролова