ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.08р.

Справа № 18/627-07(8/57-07)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнологія" м.Новомосковськ, Дніпропетровська обл.

до Комунального підприємства "Новомосковське виробниче водопровідно-каналізаційне господарство"

м.Новомосковськ, Дніпропетровська обл.

про стягнення 42 061,31 грн.

Суддя Петрова В.І.

Представники сторін :

від позивача: Бутко О.В. довіреність № 1А від 02.01.2008р.

від відповідача : Максимов С.А. довіреність № 2 від 01.01.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехнологія", м.Новомосковськ, Дніпропетровська обл.- звернувся до суду з позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача- Комунальне підприємство "Новомосковське виробниче водопровідно-каналізаційне господарство", м.Новомосковськ, Дніпропетровська обл.- 42 061,31 грн. збитків, спричинених невиконанням відповідачем вимог чинного законодавства України, у вигляді витрат на здійснення капітального ремонту орендованих позивачем приміщень.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням позивача на те, що позивачем, за письмовою згодою відповідача, було здійснено витрати на капітальний ремонт приміщень, орендованих за договором оренди нерухомого майна № 1 від 15.12.03 р., укладеним між сторонами, які відповідач повинен відшкодувати позивачу.

Відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що ч. 3 ст. 778 ЦК України не зобов'язує орендодавця відшкодовувати завдані витрати позивача. Пунктом 4.2.2. договору оренди передбачено, що позивач має право здійснювати за згодою орендодавця, за рахунок власних коштів реконструкцію, технічне переобладнання та покращення орендованого майна, але з позивачем, як з власником майна, не погоджено з відповідачем проектно-кошторисну документацію на виконання робіт.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2007 р. по справі прийняте рішення, яким позовні вимоги було задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 р. по справі рішення господарського суду від 11.04.2007 р. скасовано, в позові було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2007 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2007 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 р. скасовано, справу передано на новий розгляд.

Розпорядженням Голови суду від 19.11.2007 р. справу передано для розгляду судді Петровій В.І.

23.11.2007 р. розгляд справи був призначений на 18.12.2007 р.

18.12.2007 р. розгляд справи був відкладений на 21.01.2008 р.

21.01.2008 р. за письмовою заявою сторін строк вирішення спору продовжений до 15.02.2008 р.

В період з 12.02.2008 р. по 15.02.2008 р. в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2003 р., на підставі дозволу Управління майном спільної власності територіальних громад області, між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна № 1, згідно умовам якого відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно –склад, навіс, майстерню, виробничо-технічний відділ, башту водонапірну, розташовані на території відповідача за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пл. Леніна, 16-А, загальною площею 162 м2, яке знаходиться на балансі відповідача, для обслуговування населення з організації перевірки приладів обліку води (п. 1.1. договору), на строк до 15.12.2008 р. (п. 7.1. договору).

Згідно п.2.1. договору, вступ позивача у тимчасове користування майном настає одночасно з підписанням цього договору та акту прийому-передачі майна. Факт передачі вищевказаного майна в оренду підтверджується двостороннім актом прийомки-передачі.

Згідно пп. 4.2.1., 4.2.2. договору оренди, позивач має право здійснювати за власні кошти поточний ремонт орендованого майна, а також за згодою відповідача - реконструкцію, технічне переобладнання та покращення цього майна.

17.12.2003 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 21, яким просив дозвіл на здійснення поточного та капітального ремонту орендованого майна, що підтверджується вхідним штампом відповідача від 17.12.2003 р.

Вказане клопотання позивача було задоволено за умови надання кошторисів на виконані роботи, що підтверджується листом відповідача від 18.12.2003 р. № 927.

Факт виконання позивачем капітального ремонту орендованого майна підтверджується актами прийомки виконаних підрядних робіт за період вересень 2004 р. –листопад 2005 р. на загальну суму 42 061,31 грн.

05.02.07 р. позивач направив відповідачу вимогу № 15 про оплату вартості капітального ремонту на вказану суму. Вказану вимогу позивача відповідач залишив без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Судом встановлено, що на час укладення договору, орендні правовідносини що виникли, регламентувалися положеннями Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ЦК Української РСР.

Відповідно до ст.272 ЦК Української РСР у випадку виконаного з дозволу наймодавця поліпшення орендованого майна наймач має право на відшкодування зроблених для цієї мети необхідних витрат, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно зі ст.23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції Закону від 2.07.2002 р.) орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення та поліпшення орендованого майна. Пунктами 4.2.1, 4.2.2 Договору передбачено, що поточний ремонт, реконструкція, технічне переоснащення та поліпшення орендованого майна здійснюється за власні кошти позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін в судовому засіданні суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 42 061,31 грн. збитків у вигляді витрат на здійснення капітального ремонту орендованих позивачем приміщень, слід визнати необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають в повному обсязі виходячи із наступного.

З 01.01.2004 р. набрав чинності Цивільний кодекс України, прийнятий 16.01.2003 р., положення якого застосовуються щодо відносин з ремонту орендованого майна і яким, зокрема, передбачено (ст.776), що капітальний ремонт речі переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Судом встановлено, що відповідач не заперечував проти проведення позивачем капітального ремонту орендованого майна, але лише за умови надання кошторисів на виконання робіт, про що вказано в листі № 927 від 18.12.2003 р.

Згідно абз.9 ч.3 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. № 668, під поняттям "кошторис" слід розуміти - зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна. Кошторисна вартість будівництва може визначатися у приблизному або твердому кошторисі. Кошторис вважається твердим, якщо договором підряду не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за згодою сторін.

Як зазначає відповідач, про що не заперечує позивач, кошторис на виконання робіт на капітальний ремонт орендованого приміщення не складався із власником майна в особі Дніпропетровської обласної ради, обсяги робіт не погоджувались.

Наведені обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 18.04.2008р.