ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.08
р.
Справа № 9/59

Господарський
суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при
секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Авито”, м.Краматорськ

до
відповідача Фізичної особи - підприємцяОСОБА_1 м.Красний Лиман

про
стягнення 25 644грн.54коп.

В
засіданні брали участь представники сторін:

від
позивача: Князьков І.Г. - представник (за довіреністю №44 від 08.04.2008р.);

від
відповідача: не з`явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Авито”, м.Краматорськ звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи - підприємцяОСОБА_1
м.Красний Лиман про стягнення заборгованості в розмірі 25 644грн.54коп., яка
складається з суми основного боргу в розмірі 18 486грн.02коп., пені в розмірі 3
648грн.71коп., інфляційних витрат в сумі 2 865грн.33коп. та 3% річних в розмірі
644грн.48коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір №77 від 05.12.2006р., накладні №125808051-1 від
06.12.2006р., №125808052-1 від 06.12.2006р., №125808053-5 від 06.12.2006р.,
№95858-48 від 08.12.2006р., №125808385-1 від 29.12.2006р., №125808386-1 від
29.12.2006р., №125808387-5 від 29.12.2006р., зворотні накладні №3268 від 01.02.2007р.,
№3259 від 01.02.2007р., №4362 від 08.02.2007р., реєстр платіжних документів від
14.02.2007р., акт звірки взаємних розрахунків від 27.09.2007р., претензію №247
від 10.12.2007р., вимогу про сплату №190 від 27.09.2007р.

Відповідач,
який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою
господарського суду від 20.03.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив,
відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно
ст.75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за
наявними матеріалами.

Згідно
Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців НОМЕР_1 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м.Красний Лиман в
Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України
зареєстрований як фізична особа-підприємець.

15.05.2008р.
позивачем надані уточнення до позовної заяви б/н від 15.05.2008р., відповідно з
якими останній зазначає, що сума позову становить 25 217грн.89коп., яка
складається з суми основного боргу в розмірі 18 486грн.02коп., пені в розмірі 3
267грн.66коп., інфляційних витрат в сумі 2 865грн.33коп. та 3% річних в розмірі
598грн.88коп.

Таким
чином, позивач зменшив розмір позовних вимог.

Суд
розглядає зменшені позовні вимоги.

Розгляд
справи відкладався.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх
судових засіданнях, господарський суд встановив:

05.12.2006р.
між Товариством з обмеженою відповідальністю „Авито”, м.Краматорськ та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 м.Красний Лиман був укладений договір
купівлі-продажу №77, відповідно з яким продавець (позивач) зобов`язується
передати у власність покупця (відповідача) товар, а покупець зобов`язується
прийняти та оплатити його. Асортимент товару, його ціна та кількість
узгоджуються в накладних, які мають силу протоколу узгодження цін (п.1.2, 1.3
договору).

На
виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена
поставка товару на загальну суму 39 649грн.06коп., що підтверджується
накладними №125808051-1 від 06.12.2006р., №125808052-1 від 06.12.2006р.,
№125808053-5 від 06.12.2006р., №95858-48 від 08.12.2006р., №125808385-1 від
29.12.2006р., №125808386-1 від 29.12.2006р., №125808387-5 від 29.12.2006р.,
копії яких наявні в матеріалах справи.

Фактичне
отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника
відповідача на зазначених накладних в графі „прийняв”.

Позивач
зазначає, що частина товару на загальну суму 18 163грн.04коп. була повернута
відповідачем, що підтверджується зворотними накладними №3268 від 01.02.2007р.,
№3259 від 01.02.2007р., №4362 від 08.02.2007р., копії яких наявні в матеріалах
справи та зворотною накладною №280 від 02.01.2007р.

Крім
того, відповідачем частково оплачений отриманий товар на суму в розмірі 3
000грн.00коп., що вбачається з наданої позивачем копії реєстру платіжних
документів від 14.02.2007р.

Таким
чином, відповідач не оплатив вартість отриманого товару на суму в розмірі 18
486грн.02коп.

Відповідно
до п.3.2 договору оплата здійснюється на умовах відстрочення платежу - 14
календарних днів від дати отримання товару.

Тобто,
відповідач повинен був оплатити поставлений товар у наступні строки: за
накладними №125808051-1 від 06.12.2006р., №125808052-1 від 06.12.2006р.,
№125808053-5 від 06.12.2006р. - до 21.12.2006р.; за накладною №95858-48 від
08.12.2006р. - до 23.12.2006р.; за накладними №125808385-1 від 29.12.2006р.,
№125808386-1 від 29.12.2006р., №125808387-5 від 29.12.2006р. - до 13.01.2007р.

За
приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак,
позивач зазначає, що враховуючи те, що частина товару була повернута, а частина
боргу сплачена, встановити по кожній поставці чіткий строк оплати не можливо.
Тому позивач при встановлені дати виконання зобов`язання виходить з дати
останньої поставки товару - 29.12.2006р. та вважає строком оплати товару
13.01.2007р.

14.11.2007р.
позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога №190 від
27.09.2007р. про сплату боргу в розмірі 18 486грн.02коп. протягом 7-ми днів з
моменту отримання даної вимоги. Вимога отримана відповідачем 16.11.2007р., що
вбачається з поштового повідомлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

У
зв`язку з неотриманням відповіді на вимогу, позивач направив відповідачу
претензію №247 від 10.12.2007р. з вимогою погасити виниклу заборгованість.
Претензія отримана відповідачем 12.12.2007р., про що свідчить відмітка на
поштовому повідомленні, копія якого додана до матеріалів справи. Однак
претензія також залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки
позивачем не представлено доказів того, коли за кожною окремою накладною була
здійснена оплата та повернення товару, тому суд не має можливості встановити
момент виникнення обов`язку відповідача щодо оплати товару, отриманого за
кожною конкретною накладною.

Враховуючи
вищевикладені обставини, при встановлені строку оплати товару суд вважає за
необхідне застосувати положення ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким
чином, відповідач повинен був оплатити отриманий товар протягом семи днів з
моменту отримання письмової вимоги про оплату боргу, тобто в строк до
24.11.2007р.

Згідно
вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням
у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку
(ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття
174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання
можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом,
а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З
огляду на викладене, позивач свої обов`язки за договором виконав належним
чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не
виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 18
486грн.02коп.

Зазначена
сума заборгованості відображена в акті звірки взаємних розрахунків від
27.09.2007р., який підписаний сторонами без заперечень.

Для
всебічного та об`єктивного розгляду справи господарський суд ухвалами від
20.03.2008р., 18.04.2008р. та 15.05.2008р. зобов`язав відповідача надати
письмові пояснення стосовно наявності підписів на накладних №125808051-1 від
06.12.2006р., №125808052-1 від 06.12.2006р., №125808053-5 від 06.12.2006р.,
№95858-48 від 08.12.2006р., №125808385-1 від 29.12.2006р., №125808386-1 від
29.12.2006р., №125808387-5 від 29.12.2006р. та стосовно наявності довіреностей
на отримання товарно-матеріальних цінностей згідно з зазначеними накладними.

Однак
вимоги суду не виконані, відповідні пояснення не надані.

Відповідно
до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в
господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За
приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог
або заперечень.

Оскільки
відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений
товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 18 486грн.02коп. не
погашена до теперішнього часу.

З
огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем товару, суд
вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Авито”,
м.Краматорськ в частині стягнення основного боргу в розмірі 18 486грн.02коп. є
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно
до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно
до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За
приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання
за кожен день прострочення виконання.

Пунктом
3.5 договору встановлено, що в разі невиконання покупцем зобов`язань по оплаті
отриманого від продавця товару, згідно п.п.3.1 і 3.2 даного договору, покупець
сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми,
належної до оплати, за кожен день прострочення оплати.

Договір
в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним
не визнаний.

На
підставі даного пункту договору позивачем за уточненим розрахунком нарахований
пеню у розмірі 3 267грн.66коп. за період прострочення з грудня 2006р. по липень
2007р.

Розглянувши
розрахунок позивача, суд вважає за необхідне перерахувати зазначену суму пені
на підставі наступного:

Оскільки,
як зазначено вище, відповідач повинен був оплатити отриманий товар в строк до
24.11.2007р., тому пеня за період прострочення з 24.11.2007р. по 11.03.2008р.
становить суму в розмірі 1 017грн.05коп.

З
огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі
3267грн.66коп. підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 1
017грн.05коп.

За
приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

На
підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, індекс інфляції становить
суму в розмірі 2 865грн.33коп. та 3% річних становлять суму в розмірі
598грн.88коп. за період прострочення з січня 2007р. по грудень 2007р.

Враховуючи
підстави часткового задоволення суми пені, аналогічно, сума індексу інфляції та
3% річних підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 1 790грн.54коп.
та 163грн.80коп. відповідно.

Судові
витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49
Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612,
625 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України,
ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Товариства з обмеженою відповідальністю „Авито”, м.Краматорськ до відповідача,
Фізичної особи - підприємцяОСОБА_1 м.Красний Лиман про стягнення заборгованості
в розмірі 25 217грн.89коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 18
486грн.02коп., пені в розмірі 3 267грн.66коп., інфляційних витрат в сумі 2
865грн.33коп. та 3% річних в розмірі 598грн.88коп. - задовольнити частково.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (за адресою:АДРЕСА_1ІПН НОМЕР_1, інші
відомості суду не відомі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
„Авито” (за адресою: вул.О.Вишні, 22, м.Краматорськ, Донецька область, 84322,
р/р 7051 в Донецькій філії ВАТ „Кредитпромбанк”, м.Донецьк, МФО
335593, ) суму основного боргу в розмірі 18486грн.02коп.,
пеню в розмірі 1 017грн.05коп., суму індексу інфляції в розмірі 1 790грн.54коп.
та 3% річних в розмірі 163грн.80коп., а також витрати по сплаті державного мита
в сумі 214грн.57коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 98грн.73коп.

Видати
наказ після набуття рішенням законної сили.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивачу
видати довідку на повернення з державного бюджету України державного мита в
сумі 00грн.55коп., сплаченого згідно платіжного доручення №338 від
14.03.2008р., в зв'язку з внесенням державного мита в більшому розмірі, ніж
передбачено чинним законодавством.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

У
судовому засіданні 20.05.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя