ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 р.

№ 19/42

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Бакуліної С.В.,

Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Закритого акціонерного товариства (далі –ЗАТ) “Агроекопродукт”

на рішення

від 20.05.2008 року

у справі

господарського суду

№ 19/42

Рівненської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю

“Фудз Трейд”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю

“Ол-Транс”

про

стягнення в сумі 28 884,70 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

не з’явились

від відповідача:

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Рівненської області (суддя Тимошенко О.М.) від 20.05.2008 року по справі № 19/42 позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 28884,70 грн. збитків, 288,85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на здійснення інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі ЗАТ “Агроекопродукт” просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2008 року а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на прийняття судом рішення щодо прав і обов’язків товариства без залучення його до участі у справі.

У відзивах на касаційну скаргу позивач та відповідач по справі просять відмовити у її задоволенні.

Сторони, скаржник не скористалися наданим процесуальним правом на участь у засіданні суду касаційної інстанції.

Перевіривши правильність застосування норм процесуального права в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.107 ГПК України, касаційну скаргу мають право подати особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Судом розглянуто спір між учасниками договору транспортного експедирування №25-04/05-1 від 25 квітня 2005 року щодо стягнення замовником заподіяних збитків, завданих неналежним виконанням експедитором зобов’язань за цим договором, які полягали у пошкодженні вантажу, організація перевезення якого, з повною матеріальною відповідальністю перед замовником послуги перевезення, покладалась на експедитора.

Судом позов задоволено і встановлено, що збитки в сумі 28884,70 грн. заподіяні відповідачем позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.12.2007 року на автодорозі Київ-Чоп в районі с. Дорогобуж Гощанського району Рівненської області, оскільки частина вантажу, який перевозився та належав ТОВ “Фудз-Трейд”, була значно пошкоджена. Усунути недоліки або відновити пошкоджений товар неможливо.

Позивач вважає, що рішення прийняте щодо його прав і обов’язків, оскільки судом встановлені обставини, відповідно до яких скаржник, ЗАТ “Агроекопродукт”, є перевізником пошкодженого вантажу на підставі договору з експедитором, в ході розгляду даної справи була встановлена сума збитків завданих пошкодженням вантажу, але ЗАТ “Агроекопродукт” не являлось стороною по справі та не приймало участі у ній. Крім того, ТОВ “Ол-Транс” звернулось до суду з позовом до ЗАТ “Агроекопродукт”, де обґрунтовується сума позову (збитки), як встановлений раніше факт, підтверджений рішенням суду по даній справі.

Колегія суддів вважає доводи касаційної скарги такими, що не підтверджують факт прийняття судом в даній справі рішення, що стосується прав і обов’язків скаржника.

Встановлені судом у даній справі факти, в силу положень ст.35 ГПК України, не носять преюдиціального характеру для інших спорів в яких беруть участь не ті самі сторони. Додана скаржником копія позовної заяви свідчить, що в іншій справі позов пред’явлено ТОВ “Ол-Транс” до ЗАТ “Агроекопродукт”, отже склад сторін не таким, що не звільняє сторони спору від доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що виконання боржником рішення щодо відшкодування збитків, заподіяних на підставі порушення взятих на себе зобов’язань за договором, не може підтверджувати, що це є виконанням обов’язку щодо відшкодування шкоди, завданої іншою особою.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Рівненської області.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст. 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ЗАТ “Агроекопродукт” від 24.06.2008 року б/н на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2008 року у справі № 19/42 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2008 року у справі № 19/42 –без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

Л.Рогач