ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 р.

№ 36/153-3/132

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників

Генпрокуратура України

Савицька О.В. –(прокурор відділу)

ТОВ "Техномед Україна"

Крицький Д.О. –(дор.№ 56 від 19.06.2008)

розглянув касаційне подання

заступника прокурора м. Києва

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008

у справі

№ 36/153-3/132 господарського суду м. Києва

за позовом

Прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

м. Києва

до

ТОВ "Техномед Україна"

про

повернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.04.2008 (суддя: В.Сівакова) в позовних вимогах повернути земельну ділянку площею 3172,3 кв.м., що розташована по просп. Воз'єднання, 7-А у Дніпровському районі м. Києва відмовлено.

Рішення суду мотивовано тими обставинами, що земельна ділянка площею 3172,3 кв.м., що розташована по просп. Воз'єднання, 7-А у Дніпровському районі м. Києва у користуванні відповідача не знаходиться, на вказаній земельній ділянці відсутнє майно відповідача, не доведено провадження відповідачем будь-якої господарської діяльності на спірній земельній ділянці, вчинення інших дій, що свідчать про нецільове використання земельної ділянки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 (судді: Л.Кондес, С.Куровський, О.Євсіков) рішення господарського у справі першої інстанції залишено без зміни.

Постанова апеляційної інстанції мотивована тими обставинами, що відповідач є правонаступником ВАТ "Укрінжтехномед" і власником цілісного майнового комплексу, а саме будівлі зі складським блоком, а також допоміжних складських та виробничих споруд за адресою просп. Воз'єднання, 7-А у Дніпровському районі м. Києва. Право користування земельною ділянкою за адресою просп. Воз'єднання, 7-А у Дніпровському районі м. Києва підтверджується договорами на право довгострокового користування землею на умовах оренди від 07.12.1998 (площа яких становить 0,9931 га та 0,0248 га).

Прокуратура м. Києва в касаційному поданні просить апеляційну постанову та рішення господарського суду першої інстанції скасувати, так як згідно актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.03.2008, яким суди належної оцінки не надали, відповідач займає земельну ділянку площею 4089 кв.м. Разом з тим, відповідач є власником нерухомості, що займає земельну ділянку площею 916,7 кв.м. Таким чином, відповідач неправомірно використовує земельну ділянку площею 3172,3 кв.м., яка підлягає звільненню.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційного подання, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами зазначено, що розмір земельної ділянки, яка використовується відповідачем неправомірно визначено арифметичним методом, тому суди дійшли висновку про недоведеність факту використання відповідачем земельної ділянки площею 3172,30 кв.м.

Проте такі висновки судів попередніх інстанцій не відповідають встановленим фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, враховуючи наступне.

Господарськими судами при повторному розгляді справи встановлено, що відповідно до договорів на право тимчасового дострокового користування землею на умовах оренди від 07.12.1998 укладених між Київською міською радою, ВАТ "Медпромпроект" та ВАТ "Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій "Укрінжтехномед", ТОВ "Техномед" (як правонаступник "Укрінжтехномед") має право користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, просп. Воз'єднання, 7-А, загальною площею 1,0179 га (0,0248+0,9931).

Разом з тим, як встановлено апеляційною інстанцією та вбачається з технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування спірної земельної ділянки від 06.11.2007 відповідачем фактично використовується під розміщення власних споруд та будівель земельна ділянка площею 4089,63 кв.м.

Актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.03.2008 № 114/85 та 435/04 встановлено обставини зайняття відповідачем земельної ділянки площею приблизно 4089 кв.м. для розміщення господарських будівель та споруд.

Разом з тим, обставинам зайняття відповідачем земельної ділянки площею 4089 кв.м. відповідно до актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.03.2008 № 114/85 та 435/04 господарські суди не встановили, належної оцінки цим обставинам не надали, мотивованих висновків щодо доказів, що підтверджують зазначені обставини не навели.

Розпорядження землями територіальної громади м. Києва, передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб, надання їх у користування відноситься до повноважень Київської міської ради (ст. 9 Земельного кодексу України).

Підставами набуття права на землю, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Частиною першою с. 125 Земельного кодексу України встановлено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Господарськими судами не встановлено та не надано належної оцінки обставинам щодо підстав користування земельною ділянкою площею, що не охоплюється нерухомістю та договорами оренди від 07.12.1998, не дана правова оцінка тим обставинам, яка площа земельної ділянки, що використовується необхідна для обслуговування нерухомості відповідача.

Всупереч власних висновків про право відповідача на нерухомість, судом зазначено про відсутність на спірній земельній ділянці майна відповідача, тому касаційна інстанція дійшла висновку, що судами не встановлена спірна земельна ділянка (кадастровий номер спірної земельної ділянки), категорія та приналежність земельної ділянки, яку позивач вимагає звільнити, розмір земельної ділянки, яка залишається у відповідача згідно укладених договорів оренди та враховуючи наявну нерухомість, право власності на яку встановлено судом.

Враховуючи наведене касаційна інстанція вважає, що суди попередніх інстанцій не дотрималися при розгляді справи вимог ст.ст. 43, 84, 105 ГПК України, що стало підставою для прийняття рішення і постанови при неповному встановленні усіх суттєвих обставин у справі та невідповідності висновків суду законодавству, що регулює спірні правовідносини.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 та рішення господарського суду м. Києва від 15.04.2008 у справі № 36/153-3/132 господарського суду м. Києва скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий                                         В. Овечкін

судді                                         Є. Чернов

В. Цвігун