ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2008 р.

№ 14/91-20/541/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О. (доповідач у справі),

Продаєвич Л.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги

товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Інвест", м. Донецьк

на рішення

та постанову

господарського суду Запорізької області від 14 листопада 2007 року

Запорізького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2008 року

у справі

господарського суду

№ 14/91-20/541

Запорізької області

за позовом

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Інвест", м. Донецьк

- виконавчого комітету Бердянської міської ради, м. Бердянськ Запорізької області

- Бердянського комунального підприємства технічної інвентаризації

товариство з обмеженою відповідальністю "Фінкор"

відкрите акціонерне товариство "Донбасенергоремонт", м. Донецьк

про

визнання права власності та спонукання провести державну реєстрацію права власності

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Інвест", м. Донецьк звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 11 березня 2008 року № 25 на рішення господарського суду Запорізької області від 14 листопада 2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2008 року у справі № 14/91-20/541.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав (далі –ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги скаржником державне мито сплачено не у повному розмірі, а саме в сумі 51,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2467 від 11 березня 2008 року, доданого до касаційної скарги.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14 листопада 2007 року товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер-Інвест", м. Донецьк відмовлено у позові про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі та спонукання Бердянського комунального підприємства технічної інвентаризації видати свідоцтво про право власності на весь комплекс будівель та споруд розташованих за адресою Запорізька область м. Бердянськ, вул. Котляревського, б. 4 дитячий оздоровчий табір "Молода гвардія".

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що даний спір є майновим, відповідно державне мито повинно сплачуватись виходячи з вартості нерухомого майна, яке є предметом позову про визнання права власності.

Відповідно до п "а" ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв, що подаються до господарських судів, із заяв майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з п "г" ч. 2 ст. 3 зазначеного Декрету, державне мито із апеляційних і касаційних скарг, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Колегія суддів Вищого господарського суду України також зазначає, що у відповідності до п. 14 Наказу Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15 “Про затвердження Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита” при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника —останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: “Зараховано в доход бюджету крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою "Інтер-Інвест", м. Донецьк від 11 березня 2008 року № 25 на рішення господарського суду Запорізької області від 14 листопада 2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2008 року у справі № 14/91-20/541 повернути скаржнику.

Головуючий                                                                      Панова І.Ю.

Судді                     Заріцька А.О.

Продаєвич Л.Й.