ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.08 р.                     Справа № 38/81

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівний завод” м. Дружківка Донецької області

про стягнення 6 665грн.70коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Шкориненко Т.Є. юрисконсульт за дов. № б/н від 03.01.2008р.

Суть спору:

Позивач, Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівний завод” м. Дружківка Донецької області про стягнення пені у розмірі 6665,70грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на договір від 10.10.2007р. № 347 Т про закупівлю за результатами процедури відкритих торгів зі зменшенням ціни, проведених 28.08.2007р.

27.05.2008р. на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №3-1/5 від 23.05.2008р., в якому він повідомив суду, що позовні вимоги визнає та позовна заява Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівний завод” м.Дружківка Донецької області пені у розмірі 6665,70грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

28.05.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 23.05.2008р. № 22-10/1536, відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство „Дружківський машинобудівний завод” м.Дружківка Донецької області значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 00165669) за адресою: 84205, Донецька область, м.Дружківка, вул.Леніна,7.

Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

12.06.2008р. на адресу господарського суду від позивача надійшло клопотання №9/204 від 12.06.208р., в якому він просить суд відкласти судове засідання, призначене на 17.06.2008ор. на іншу дату у зв’язку з відпусткою представника, яке судом розглянуте та залучене до матеріалів справі.

Перед початком розгляду справи по суті представника відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні відповідач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноваженого представника відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.10.2007р. між Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк (за договором – замовник, далі – позивач) та Відкритим акціонерним товариством „Дружківський машинобудівний завод” м.Дружківка Донецької області ( за договором – постачальник, далі – відповідач) було укладено договір № 347 Т про закупівлю за результатами процедури відкритих торгів зі зменшенням ціни, проведених 28.08.2007р. ( далі – договір), згідно до п.1.1 якого постачальник продає, а замовник купує товар, перелік якого наведений у специфікації (додаток №1), що додається до цього договору і є невід’ємною його частиною.

Постачальник зобов’язується передати у власність замовника товар, а замовник зобов’язується прийняти, здійснити оплату за товар. Вид, ціна товару, умови оплати та реквізити відвантаження викладені у специфікації. Специфікація є невід’ємною частиною цього договору. Кількість товару, що є предметом договору, може бути скоригована в залежності від потреб замовника (п.1.2).

Загальна сума договору відповідно до специфікації, що додається до цього договору , складає 2 519 808грн.96коп., в тому числі ПДВ 419 968грн.16коп. (п.1.3 договору).

Розділом 2 договору сторони передбачили доставку, транспортування і документацію, а саме: пунктом 2.6 зазначено, що строк постачання – 90 календарних днів з моменту 100% передплати за узгоджену партію товару та узгодження технічної документації. Типорозмір підвісних пристроїв вказується в анкетах, заповнених та завірених печаткою замовника. Дострокове постачання не забороняється.

Розділом 3 договору сторони передбачили оплату та ціну товару, а саме пунктом 3.1 зазначили, що розрахунки за договором здійснюються замовником шляхом перерахування 100% передплати за узгоджену партію товару партії товару на поточний рахунок постачальника.

Суд вважає договір №347 Т від 10.10.2007р. укладеним згідно вимог ст.638 ЦК України.

Позивачем на виконання умов договору була здійснена 100% передоплата продукції та перераховано відповідачу 666 570грн., що підтверджено платіжним дорученням № 327 від 17.12.2007р.

Відповідно до умов договору відповідач повинен був поставити товар протягом 90 календарних днів, тобто 21.03.2008р., але фактично відповідач поставив товар лише 31.03.2008р., що підтверджено актом прийому-передачі №12 від 31.03.2008р., тобто з простроченням у 10 днів.

Відповідно до п. 2.6 договору строк постачання – 90 календарних днів з моменту 100% передплати за узгоджену партію товару та узгодження технічної документації.

Пунктом 7.4 договору передбачено, при невиконанні умов договору постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, але не нижче однієї облікової ставки Національного банку України від суми не постачання або недопостачання товару за кожен день.

У зв’язку з цим відповідачу нарахована пеня за прострочку поставки продукції у розмірі 6665грн.70коп., яку позивач і просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір №347 Т від 10.10.2007р., специфікацію до договору (додаток №1), додаткову угоду №1, додаткову угоду №2 до договору, специфікацію №2 від 12.11.2007р., платіжне доручення №327 від 17.12.2007р. , видаткову накладну №000012 від 31.03.2008р., акт прийому-передачі від 31.03.2008р.. розрахунок суми пені, клопотання від 12.06.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву від 23.05.2008р. №3-1/5, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов”язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов”язання ( ч. 1 ст. 231 ГК України).

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою та іншими видами забезпечення згідно ч. 1 ст.546 ЦК України.

Пунктом 7.4 договору передбачено, при невиконанні умов договору постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, але не нижче однієї облікової ставки Національного банку України від суми не постачання або недопостачання товару за кожен день.

Оскільки відповідач порушив строки договору щодо поставки товару, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 6665грн.70коп. є обґрунтованими та доказаними, та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та визнаються відповідачем.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 193, 231 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівний завод” м. Дружківка Донецької області про стягнення пені у розмірі 6665,70грн., задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівний завод” м.Дружківка Донецької області (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна,7, ) на користь Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк (83001, м.Донецьк, вул.Артема,63, ) пеню у розмірі 6665грн.70коп. за прострочку поставки товару, держмито у сумі 102грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 17.06.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі