ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.07.2008 року                                                            Справа № 7/77н

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів                                                             Єжової С.С.

Семендяєвої І.В.

секретар

судового засідання:                               Наумов Б.Є.

за участю представників:

від позивача:                               -повноважний представник не прибув;

від відповідача:                               -повноважний представник не прибув;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Товариства з обмеженою відповідальністю

„Новий контур”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  19.05.08

по справі                                        №7/77н (суддя - Калашник Т.Л.)

за позовом:                                        Товариства з обмеженою відповідальністю

„Новий контур”, м. Луганськ

до відповідача:                              Луганської міської ради, м. Луганськ

про           визнання рішення недійсним

В С Т А Н О В И В:

У березні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, м. Луганськ (далі за текстом –ТОВ „Новий контур”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 25.03.08 б/н з вимогами до Луганської міської ради, м. Луганськ (далі за текстом - відповідач), про визнання недійсним рішення Луганської міської ради від 28.12.07 №28, яким скасоване рішення цієї ж ради від 24.10.06 №10/187 щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки ТОВ „Новий контур” під будівництво будівлі торгівельно - виставкового комплексу, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. 15 Лінія (біля будинку №20), та передачу її в оренду терміном на 49 років.

В процесі розгляду справи №7/77н в суді першої інстанції, позивач подав 05.05.08 зміни до позовної заяви та просив за цими змінами визнати той факт, що рішенням Луганської міської ради від 28.12.07 №28, яким скасоване рішення цієї ж ради від 24.10.06 №10/187 щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „Новий контур” під будівництво будівлі торгівельно –виставкового комплексу, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. 15 Лінія (біля будинку №20), та передачу її в оренду терміном на 49 років, порушені цивільні права, тобто право користування земельною ділянкою та охоронювані законом інтереси ТОВ „Новий контур”.

15.05.08 позивач подав до господарського суду Луганської області наступні зміни до позовної заяви, в яких просив: визнати той факт, що рішенням Луганської міської ради від 28.12.07 №28, яким скасоване рішення цієї є ради від 24.10.06 №10/187 щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки ТОВ „Новий контур” під будівництво будівлі торгівельно - виставкового комплексу, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. 15 Лінія (біля будинку №20), та передачу її в оренду терміном на 49 років, порушені цивільні права, тобто право користування земельною ділянкою та охоронювані законом інтереси ТОВ „Новий контур”; зупинити дію рішення Луганської міської ради від 28.12.07 №28 до вирішення спору по суті.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.05.08 у справі №7/77н у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладені на позивача.

Дане рішення мотивоване наступним:

-відповідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 41, 12, 21 Господарського процесуального кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер. Проте захист таких інтересів повинний вчинюватись у спосіб, передбачений законодавством, у тому числі –процесуальним;

-остаточні позовні вимоги не відповідають встановленим законом або договором способам захисту порушеного права чи інтересу, оскільки це фактично вимоги про встановлення факту;

-клопотання позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Луганської міської ради від 28.12.07 за №28 до вирішення спору по суті, відхиляється за тих підстав, що позивачем не наведено обґрунтування та не надано доказів про те, що невжиття заявлених заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позову;

-за таких обставин, позов у цілому не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 19.05.08 у справі №7/77н, позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 30.05.08 б/н, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити остаточні позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що, на його думку:

-при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції були неповністю з’ясовані обставини, які мають значення для справи, а висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи №7/77н;

-при визначенні підвідомчості та підсудності, господарський суд Луганської області необґрунтовано вказав, що справа не підвідомча розгляду у господарському суду;

-господарський суд Луганської області вірно цитуючи у оскаржуваному рішенні норми Цивільного та Господарського кодексів України щодо визнання права та припинення дій, які порушують право, безпідставно не врахував та не використав свої процесуальні повноваження;

-згідно з п. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд при прийнятті рішення має право навіть вийти за межі позовної заяви, якщо це необхідно для захисту прав та охоронюваних інтересів позивача;

-у змінах до позовної заяви позивач просив зупинити дію рішення Луганської міської ради від 28.12.07 №28, що повністю відповідало вимогам абзацу 4 статті 20 Господарського кодексу України, крім того, суду були додатково надані документальні докази, які підтверджували порушення прав позивача користуватися земельною ділянкою, а також ухвалу Ленінського районного суду міста Луганська від 01.02.08 у справі №Т-881 2008 рік про зняття раніш накладених обмежень на виконання будівельних робіт на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. 15 Лінія, навколо будинку №20;

-господарському суду Луганської області по цій справі було відомо, що в провадженні цього суду знаходиться ще й справа за позовом Луганської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Новий контур” про розірвання договору оренди землі від 08.11.06, що також є певним доказом втручання Луганської міської ради у господарську діяльність позивача;

-суд першої інстанції не звернув уваги на докази порушення цивільних прав ТОВ „Новий контур” та не прийняв засобів захисту порушених прав, а навпаки, вишукував будь-які мотиви, щоб не розглядати дану справу по суті та відмовити у задоволенні позову.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу позивача від 30.05.08 б/н до Луганського апеляційного господарського суду не подав.

Повноважні та компетентні представники позивача та відповідача у судове засідання, яке відбулося 01.07.08, не прибули, хоча усі сторони у даній справі були повідомлені Луганським апеляційним господарським судом про час, дату та місце цього судового засідання належним чином, про що свідчать матеріали даної справи.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 06.06.08 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, м. Луганськ, від 30.05.08 б/н на рішення господарського суду Луганської області від 19.05.08 у справі №7/77н призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя – Єжова С.С., суддя –Семендяєва І.В.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, на підставі рішення Луганської міської ради від 24.10.06 за №10/187 сторонами у справі №7/77н 08.11.06 було підписано договір оренди землі, державна реєстрація від 14.11.06 за №60 (далі за текстом - договір).

Рішенням Луганської міської ради від 28.12.07 за № 28 визнано рішення Луганської міської ради від 24.10.06 за №10/187 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий контур" в оренду земельної ділянки під будівництво та розміщення будівлі торгівельно-виставкового комплексу за адресою: вул. 15-лінія (біля будинку № 20)" таким, що втратило чинність.

Позивач не погодився з рішенням та за остаточними вимогами просить: визнати той факт, що рішенням Луганської міської ради від 28 грудня 2007 року №28, яким скасоване рішення цієї ж ради від 24 жовтня 2006 року 10/187, щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий контур" під будівництво будівлі торгівельно-виставкового комплексу, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. 15 Лінія (біля будинку №20) та передачу її в оренду терміном на 49 років, порушені цивільні права, тобто право користування земельною ділянкою та охоронювані законом інтереси ТОВ "Новий контур"; зупинити дію рішення Луганської міської ради від 28.12.07 №28 до вирішення спору по суті.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається зокрема на те, що відповідно до умов договору в місцевий бюджет щомісячно перераховувалась орендна плата за користування земельною ділянкою у розмірі більш 700 грн. Згідно п. 30.5 договору позивач зобов’язався приступити до використання земельної ділянки протягом 2-х років від дня прийняття рішення Луганської міської ради від 24.10.06 року №10/187. Пункт 26 договору прямо вказує на відсутність обмежень щодо прав третіх осіб на користування всією земельною ділянкою. Прийняття рішення щодо обмеження користування земельною ділянкою, яке перешкоджає її цільовому використанню у підприємницьких цілях, є перешкоджанням здійснення підприємницької діяльності. До компетенції місцевих органів самоврядування не відноситься регулювання своїми актами цивільних правовідносин, а тим більше втручатися у підприємницьку діяльність, спірне рішення порушує права позивача, закріплене у статтях 5, 6 Цивільного кодексу України, та завдає шкоду у зв’язку з перешкодою будівництву.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначена підвідомчість спорів господарським судам України, відповідно до норм якої господарським судам, зокрема відповідно до частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Таким чином, з урахуванням викладених вище норм, судова колегія погоджується з висновком господарського суду Луганської області, викладеним в оскаржуваному рішенні щодо того, що спір між позивачем та відповідачем підлягає саме розгляду господарським судом.

Згідно з приписами ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Одним з елементів позову є предмет позову.

Предмет позову –матеріально правова вимога, заявлена позивачем у суд до відповідача відносно усунення допущеного відповідачем порушення прав позивача.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи зміст вказаних норм законодавства України, колегія суддів зазначає, що остаточна позовна вимога про визнання того факту, що рішенням Луганської міської ради від 28.12.07 №28, яким скасоване рішення цієї ж ради від 24.10.06 №10/187 щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „Новий контур” під будівництво будівлі торгівельно-виставкового комплексу, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. 15 Лінія (біля будинку №20) та передачу її в оренду терміном на 49 років, порушені цивільні права, тобто право користування земельною ділянкою та охоронювані законом інтереси ТОВ „Новий контур”, не є способом захисту прав і законних інтересів суб’єктів господарювання (не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу), передбаченим нормами Господарського кодексу України або Цивільного кодексу України. Не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України.

Остаточна позовна вимога позивача, що викладена вище, є вимогою про встановлення факту, який може встановлюватись господарським судом лише при існуванні і розгляді спору, який виник між особами про право цивільне.

Встановлення за позовними вимогами факту є елементом фактичних обставин справи та обґрунтованості позовних вимог. Така вимога не призводить до поновлення порушених прав, а тому вона не може бути предметом спору та самостійно розглядатись в окремій справі.

Вказане відповідає статті 124 Конституції України.

Предмет остаточних позовних вимог по даній справі не відповідає встановленим законом або договором засобам захисту прав.

Правова позиція Верховного Суду України щодо необхідності відмови у позові із зазначених підстав (невідповідність встановленим законом або договором способам захисту прав) викладена у постанові Верховного Суду України від 13.07.04 у справі №10/732.

Судова колегія також вважає, що господарський суд Луганської області вірно в оскаржуваному рішенні відхилив клопотання позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Луганської міської ради від 28.12.07 за №28 до вирішення спору по суті, оскільки позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги до задоволення не підлягають, а тому оскаржуване рішення залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на заявника скарги (позивача у справі) –Товариство з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, м. Луганськ.

Згідно з п.1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” №7-93 від 21.01.93 позивачу –Товариству з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, вул. Дьомина, буд. 7, офіс 20, м. Луганськ, 91005, ідентифікаційний код №33433014, слід повернути з Державного бюджету України зайве сплачене ним при поданні до Луганського апеляційного господарського суду апеляційної скарги державне мито у сумі 00 грн. 50 коп. за квитанцією №20604731 від 30.05.08, яка знаходиться у матеріалах справи №7/77н.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 47, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, м. Луганськ, від 30.05.08 б/н на рішення господарського суду Луганської області від 19.05.08 у справі №7/77н залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 19.05.08 у справі №7/77н залишити без змін.

3.Витрати по сплаті державного мита у розмірі 42 грн. 50 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на заявника скарги (позивача у справі) –Товариство з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, м. Луганськ.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Новий контур”, вул. Дьомина, буд. 7, офіс 20, м. Луганськ, 91005, ідентифікаційний код №33433014, з Державного бюджету України зайве сплачене при поданні до Луганського апеляційного господарського суду апеляційної скарги державне мито у сумі 00 грн. 50 коп. за квитанцією №20604731 від 30.05.08, яка знаходиться у матеріалах справи №7/77н.

Підставою повернення з Державного бюджету України зайве сплаченого державного мита є дана постанова, засвідчена гербовою печаткою Луганського апеляційного господарського суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   К.І. Бойченко

Суддя                                                                                С.С. Єжова

Суддя                                                                                І.В. Семендяєва