СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М.,
Шаргала В.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

фізичної особи
–підприємця ОСОБА_1

на постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.02.2008 р.

у справі

№
2-1/11084-2007

господарського
суду

Автономної Республіки
Крим

за позовом

Українського державного
підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Керченського центру
поштового зв'язку № 6 Кримської дирекції Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта"

до

фізичної особи
–підприємця ОСОБА_1

третя особа:

Фонд майна Автономної
Республіки Крим

про

розірвання договору
оренди

в судовому засіданні
взяли участь представники:

позивача:

— не з'явились;

відповідача:

— не з'явились;

третьої особи:

— не з'явились;

В С Т А Н О В И
В:

У серпні 2007 р.
Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Керченського центру поштового зв'язку № 6 Кримської дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (далі –Центр) звернулось до
господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою, у якій просило
розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р., укладений
з фізичною особою –підприємцем ОСОБА_1 (далі –Підприємець).

Позовні вимоги Центр
обґрунтовував тим, що Підприємець використовує приміщення, яке є об'єктом договору
оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р., з порушенням умов вказаного
договору, а саме –не за цільовим призначенням, що у відповідності до ст. 26 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 285 Господарського
кодексу України та ст. 783 Цивільного кодексу України є підставою для розірвання
договору.

Рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від 15.11.2007 р. (суддя Ковтун Л.О.) позовні вимоги
Центру задоволено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.02.2008 р. (колегія суддів: Заплава Л.М.,
Антонова І.В., Фенько Т.П.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим
від 15.11.2007 р. залишено без змін.

Вказані рішення
та постанова прийняті з мотивів, наведених Центром у позовній заяві.

Підприємець звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.02.2008 р. і рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 15.11.2007 р. скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити Центру у задоволенні позовних вимог. Викладені у касаційній скарзі
вимоги Підприємець обґрунтовує тим, що господарські суди попередніх інстанцій при
вирішенні спору не надали оцінки усім обставинам справи, неправильно застосували
ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та
ст. 651 Цивільного кодексу України, порушили ст. ст. 32, 38 та 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Центр та Фонд майна
Автономної Республіки Крим не скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського
процесуального кодексу України, та відзивів на касаційну скаргу Підприємця до Вищого
господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду
судових актів, які оскаржуються.

26.05.2008 р. від
Підприємця до Вищого господарського суду України надійшло клопотання про відкладення
розгляду касаційної скарги, яке було задоволено ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.05.2008 р.

11.06.2008 р. від
Підприємця до Вищого господарського суду України надійшло це одне клопотання про
відкладення розгляду касаційної скарги.

Розглянувши вказане
клопотання, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що воно підлягає
відхиленню, оскільки розгляд касаційної скарги вже відкладався за клопотанням Підприємця,
а повторне відкладення розгляду призведе до порушення строку розгляду касаційної
скарги, встановленого 1118 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених
фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої
інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови,
колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємця
не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що:

– між Українським
державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Ленінського
вузлу зв'язку, правонаступником якого є Центр, та Підприємцем укладено договір оренди
нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р., згідно з умовами якого Підприємцю
передано в оренду строком до 01.06.2005 р. нежитлові приміщення по АДРЕСА_1загальною площею 141,5 кв. м. для використання
в цілях організації дозвілля дітей та юнацтва, а в позаурочний час –для влаштування
бару;

– договір оренди
нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р. був продовжено на тих самих умовах
до 01.06.2010 р.;

– Центр звернувся
до Підприємця з листом № 25-04-630/юр від 22.03.2007 р., у якому просив підписати
та скріпити печаткою додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення №
134 від 01.06.2000 р. щодо зміни орендної плати та цільового використання об'єкта
оренди;

– додаткова угода
до договору оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р. передбачала використання
об'єкта оренди для розміщення гральних автоматів та влаштування бару;

– додаткова угода
до договору оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р. була підписана
Підприємцем, але не була підписана Центром;

– 17.04.2007 р.
комісією Кримської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" була проведена перевірка використання Підприємцем об'єкту оренди
за договором оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р., якою встановлено,
що частина об'єкта оренди використовується не для організації дозвілля дітей та
юнацтва, а для організації грального бізнесу (розміщення гральних автоматів та більярду).

За таких обставин
колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарських
судів першої та другої інстанції про те, що Підприємець використовував частину об'єкта
оренди за договором оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р. не за
цільовим призначенням.

Відповідно до частини
третьої ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду
у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених
законодавчими актами України.

Беручи до уваги
зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські
суди обґрунтовано задовольнили позовні вимоги Центру, розірвавши укладений з Підприємцем
договір оренди нежитлового приміщення № 134 від 01.06.2000 р.

На підставі викладеного
колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог
ст. 43 Господарського процесуального кодексу України постанова Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.02.2008 р. ґрунтується на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної
скарги Підприємця не спростовують висновків господарського суду другої інстанції,
у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В
И В:

Касаційну скаргу
фізичної особи –підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського
суду від 21.02.2008 р. у справі № 2-1/11084-2007 господарського суду Автономної
Республіки Крим –без змін.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Суддя Г.М. Мачульський

Суддя В.І. Шаргало