ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.08р.

Справа № 32/90-08

За позовом : Відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча », м. Маріуполь

До : Криворізької міської ради ,м. Кривий Ріг ( відповідач-1 ) та Виконавчого комітету Криворізької міської ради , м. Кривий Ріг ( відповідач-2 )

Про : надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки та т.і.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Коробенко О.Ю. ( дов. № 09/2088 від 03.06.08 р. ) ;

Від відповідача - 1 : Шишко Н.С. ( дов. № 7/26-2059 від 01.07.08 р. ) , Сеїна О.О. ( дов. № 7/26 –3020 від 26.12.07 р. ) ;

Від відповідача-2 : Сеїна О.О. ( дов. № 7/26 –3038 від 26.12.07 р. )

СУТЬ СПОРУ :

ВАТ « Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча »( позивач ) 12.06.08 р. звернувся до господарського суду з позовом до Криворізької міської ради ( відповідач-1 ) та Виконавчого комітету Криворізької міської ради ( відповідач-2 ), в якому просив суд винести рішення щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” загальною площею 104,02 га , що знаходиться в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу в маркшейдерських вісях згідно містобудівного обґрунтування земельної ділянки , виконаного ДП „ДПІ Кривбаспроект”.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ту обставину, що Криворізька міська рада та її виконавчий комітет безпідставно ( в порушення вимог Закону України „Про місцеве самоврядування” та Земельного кодексу України ) залишили без належного розгляду в установлені законом строки клопотання позивача про надання згоди на розробку проектної документації щодо відведення земельної ділянки для подальшого оформлення договору оренди земельної ділянки .

В подальшому –в судовому засіданні 10.07.08 р. , позивачем подана „Заява про доповнення та уточнення позовних вимог ” № 568-08ГОК від 09.07.08 р., в якій позивач просить суд : визнати рішення Криворізької міської ради № 521 від 25.10.06 р. „Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок в Сакса ганському та Центрально-Міському районах для розміщення комплексів будівель та споруд на території шахти „Гігант-Глибока” Відкритому акціонерному товариству „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” незаконним та відмінити його ; згідно п.17 ст.151 земельного кодексу України винести рішення Господарського суду щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” загальною площею 104,02 га , що знаходиться в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу в маркшейдерських вісях згідно містобудівного обґрунтування земельної ділянки, виконаного ДП „ДПІ Кривбаспроект” ; зобов’язати Виконком Криворізької міської ради погодити Акт вибору земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” шляхом його підписання.

Відповідачі-1,2 проти задоволення позовних вимог заперечували, зазначаючи, що відповідно до приписів п.3 ст.152 Земельного кодексу України визначені способи захисту прав на земельні ділянки, а саме: захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Рішення суду не може замінити відповідне рішення органу місцевого самоврядування стосовно певної земельної ділянки; а тому позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав.

По справі оголошувалась перерва з 01.07.08 р. до 10.07.08 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 12.06.08 р. звернувся до господарського суду з позовом до Криворізької міської ради ( відповідач-1 ) та Виконавчого комітету Криворізької міської ради ( відповідач-2 ), в якому просив суд винести рішення щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” загальною площею 104,02 га , що знаходиться в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу в маркшейдерських вісях згідно містобудівного обґрунтування земельної ділянки, виконаного ДП „ДПІ Кривбаспроект”.

В подальшому –в судовому засіданні 10.07.08 р., позивачем подана „Заява про доповнення та уточнення позовних вимог ” № 568-08ГОК від 09.07.08 р., в якій позивач просить суд : визнати рішення Криворізької міської ради № 521 від 25.10.06 р. „Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок в Сакса ганському та Центрально-Міському районах для розміщення комплексів будівель та споруд на території шахти „Гігант-Глибока” Відкритому акціонерному товариству „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” незаконним та відмінити його; згідно п.17 ст.151 Земельного кодексу України винести рішення Господарського суду щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” загальною площею 104,02 га, що знаходиться в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу в маркшейдерських вісях згідно містобудівного обґрунтування земельної ділянки, виконаного ДП „ДПІ Кривбаспроект”; зобов’язати Виконком Криворізької міської ради погодити Акт вибору земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” шляхом його підписання.

Відповідно до приписів п.3 Інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” : під збільшенням розміру позовних вимог (частина друга статті 22 ГПК ( 1798-12 ) слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві (абзац другий підпункту 3.7 пункту 3 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 N 02-5/289 ( v_289800-97 ) „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві. Якщо такі додаткові позовні вимоги зв'язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення або поданими доказами (наприклад, коли позов подано на суму основного боргу і позивач до прийняття рішення просить додатково стягнути пеню за прострочку платежу), то їх може бути пред'явлено з дотриманням, зокрема, приписів статті 58 ГПК Враховуючи вищезазначене, суд не приймає до уваги позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Криворізької міської ради № 521 від 25.10.06 р. „Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок в Сакса ганському та Центрально-Міському районах для розміщення комплексів будівель та споруд на території шахти „Гігант-Глибока” Відкритому акціонерному товариству „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” та про зобов’язання Виконкому Криворізької міської ради погодити Акт вибору земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” шляхом його підписання ; які були заявлені позивачем в судовому засіданні 10.07.08 р. та фактично є не уточненням позовних вимог, а пред’явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Тобто судом розглядаються лише вимоги „згідно п.17 ст.151 Земельного кодексу України винести рішення Господарського суду щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” загальною площею 104,02 га, що знаходиться в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу в маркшейдерських вісях згідно містобудівного обґрунтування земельної ділянки, виконаного ДП „ДПІ Кривбаспроект”.

Відповідно до приписів ст.16 ЦК України : кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно до Роз’яснення ВАСУ № 02-5/743 від 27.06.2001р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і землекористування”: оскільки вирішення питань про передачу землі у власність чи користування є виключним правом ради як суб'єкта права власності на землю, заяви зацікавлених осіб про зобов'язання відповідної ради передати земельну ділянку у власність або користування задоволенню не підлягають.

Приписи статей 13 і 41 Конституції України ( 254к/96-ВР ) визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статей 142-145 Конституції України ( 254к/96-ВР ) до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу статті 124 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про оренду землі" ( 161-14 ) особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки. Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України ( 2768-14 ). У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Стаття 12 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту тридцять четвертого статті 26, пункту другого статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ) питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Судом при розгляді даної справи встановлено, що міською радою не приймалося рішення про надання або відмову в наданні спірної земельної ділянки позивачу.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, прийняття судом рішення щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення об’єктів структурного підрозділу ВАТ „ММК ім. Ілліча” ГЗК „Укрмеханобр” загальною площею 104,02 га , що знаходиться в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу в маркшейдерських вісях згідно містобудівного обґрунтування земельної ділянки , виконаного ДП „ДПІ Кривбаспроект”; за відсутності відповідного рішення міської ради є порушенням його виключного, передбаченого Конституцією України , права на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту. Тобто суд не може перебирати на себе виключні повноваження органу місцевого самоврядування стосовно розпорядження землями , які відносяться до комунальної власності .

Господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України , а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер. Дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові, а не припиняти провадження у справі за її непідвідомчістю суду. Правова позиція Верховного Суду України з цього приводу викладено в його постановах від 13.07.2004 зі справи N 10/732 та від 14.12.2004 зі справи N 6/11 та від 27.09.05 р. у справі № 13/529пд .

Враховуючи вищезазначене , суд вважає , що предмет позову , зазначений позивачем , не відповідає встановленим законом способам захисту прав та задоволення позовних вимог у спосіб, зазначений позивачем, не відновить порушених прав; оскільки чинним законодавством не передбачено такий спосіб захисту цивільних прав, який зазначено в позовній заяві .

На підставі вищезазначеного , керуючись вимогами ст.ст. 49 ,82 –85 ГПК України, ст.16 ЦК України , господарський суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Суддя О.Ю.Васильєв