ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 р.

№ 18/294

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Архипенко Т.М. дов. від 29.08.2008 року

відповідача

Козлової О.С. дов. від 18.10.2006 року

третіх осіб

Безносик А.О. дов. від 15.09.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" та

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс"

на постанову

від 03.06.2008 року Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 18/294 господарського суду міста Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс"

до

Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог спору на стороні позивача

SUNRISE INTERNATIONEL DEVELOPMENTS

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог спору на стороні відповідача

Київська міська рада

про

зобов'язання здійснити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" про:

- спонукання укласти відповідну угоду (договір) про продовження строку дії договору про сумісну діяльність від 14.06.2002 року за №194/02 у редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс";

- зобов’язання відповідача виконати умови договору про сумісну діяльність від 14.06.2002 року за № 194/02, а саме: надати ТОВ "Інвестсервіс Плюс" копію документу, який підтверджує право КП "ГДІП" на земельні ділянки для розміщення на них будівель та споруд з цільовим призначенням –для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, адміністративних та інших будівель;

- виконувати функції замовника при проектуванні та будівництві житлових будинків, вбудованих (прибудованих) офісних приміщень, підземних автостоянок, паркінгів при забудові земельних ділянок на вулицях Січневого повстання, Анищенко та Інженерного провулку;

- забезпечити оформлення в установленому законом України порядку відведення земельної ділянки для будівництва житлових будинків, вбудованих (прибудованих) офісних приміщень, підземних автостоянок, паркінгів по вул. Січневого повстання, 6-г, 6-д, вул. Анищенка, 3 та по іншим адресам (які будуть додатково визначені шляхом укладення додаткових угод), збір вихідних даних, погодження, експертизу затвердження в установленому порядку проектно-кошторисної документації, а саме: цільове призначення –для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, адміністративних та інших будівель;

- отримати містобудівний паспорт, який включає АПЗ і ТУ;

- отримати в Управлінні Держархбудконтролю по м. Києву дозвіл: на підготовчі роботи, на виконання будівельних робіт;

- разом з SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS PTY.LTD та ТОВ "Інвестсервіс Плюс" здати житлові будинки, вбудовані (прибудовані) офісні приміщення, підземні автостоянки, паркінги після забудови земельних ділянок на вулицях Січневого повстання, Анищенко та Інженерного провулку в експлуатацію;

- узгодити графіки виконання робіт, дотримуватися термінів (строків) виконання своїх обов’язків по ним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Комунальне підприємство "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" укласти угоду про продовження строку дії договору про сумісну діяльність від 147.06.2002 року за №194/2.

Зобов’язано Комунальне підприємство "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" виконати умови пункту 2.3 договору про сумісну діяльність від 14.06.2002 року № 194/02.

Стягнуто з Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс плюс" відповідні судові витрати.

В іншій частині позову відмовлено.

За апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" та Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" в задоволенні апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" задоволено частково.

Скасовано рішення господарського суду м. Києва від 13.06.2007 року в частині задоволення позову з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Пункт 5 рішення господарського суду м. Києва від 13.06.2007 року залишено без змін.

В задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" в частині скасування наказів, виданих господарським судом міста Києва у справі №18/294 відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" на користь Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" судові витрати.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" звернулося до Вищого господарського суду України з двома касаційними скаргами аналогічного змісту, в яких просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 року та залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року. У задоволенні касаційної скарги Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" відмовити повністю.

Скаржник посилається на те, що постанова апеляційного суду прийнята внаслідок порушення та неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, а саме: статті 188, 193 Господарського кодексу України та статті 6, 525, 526, 612, 627, 631, 651, 652 Цивільного кодексу України. Також на думку скаржника, судом апеляційної інстанції неправильно застосовані п.п. 6.2.3, 6.2.7 Правил забудови міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 27.01.2005 року №11/2587.

Крім того, заявник наголошує на тому, що апеляційний суд неправильно застосував статті 161, 162 ЦК УРСР, оскільки Прикінцевими та перехідними положеннями передбачено, що норми Цивільного кодексу України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Також, заявник вважає висновок апеляційного суду про не повідомлення відповідача про час і місце засідання суду таким, що не відповідає обставинам справи оскільки у матеріалах відсутнє повідомлення про неотримання ухвал суду першої інстанції.

До початку слухання касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" заявило клопотання про відкладання розгляду справи, у задоволенні якого відмовлено в зв'язку з відсутністю підстав.

У касаційній скарзі Комунальне підприємство "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року в частині, що стосується видачі наказів господарським судом міста Києва.

Заслухавши суддю –доповідача та присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи предметом спору є спонукання до укладення угоди про продовження строку дії договору та про зобов'язання до виконання умов пункту 2.3 договору про сумісну діяльність № 194/02, укладеного 14.06.2002 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс", Комунальним підприємством "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" та SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS PTY.LTD.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання до укладення угоди виходив із того, що позивач до закінчення терміну дії договору 06.04.2007 року направив відповідачу пропозицію укласти додаткову угоду про продовження строку дії договору, тоді як відповідач у встановлений частиною 3 статті 181 Господарського кодексу України строк відповіді не надав.

Проте, Київський апеляційний господарський суд не погодився з висновком суду першої інстанції та скасував таке рішення з огляду на те, що відповідач листами від 10.05.2007 року за № 29/310-666, 29/310-667, 29/310-668 звертався до позивача та третьої особи про припинення договору в порядку пункту 9.1 договору, докази чого наявні в матеріалах справи, в тому числі, докази щодо належного надіслання вказаних листів сторонам (т. 1, а.с. 91-94), які прийняті судом апеляційної інстанції в порядку частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містяться у пункті 1 статті 188 Господарського кодексу України.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що якщо жодний з учасників за один місяць до закінчення терміну дії договору не підтвердить письмово іншому учаснику про припинення договору у вказаний у ньому строк, дія цього договору продовжується за погодженням сторін на визначений термін, шляхом укладення додаткової угоди.

Крім того, згідно частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, абзацом 2 частини 2 цієї статті прямо передбачено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач в позовній заяві не вказав та не обґрунтував таких істотних обставин та в процесі розгляду справи не посилався на них, а тому, врахувавши, що відповідач письмово повідомив про припинення договору в порядку, передбаченому пунктом 9.1 договору у позові відмовив.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що проектно-кошторисна документація не складалася, графіки робіт не узгоджувалися, а також конкретних строків виконання сторонами, зокрема, відповідачем зобов’язань у договорі встановлено не було.

Отже, у позивача не виникло право вимоги в розумінні статті 530 Цивільного кодексу України, оскільки позивач не надав суду належних доказів звернення до відповідача з вимогою про примусове виконання зобов’язання за договором. Листи позивача № 17 від 17.01.2007 року та № 329 від 20.03.2007 року не прийняті судом апеляційної інстанції в якості належних доказів, оскільки в цих листах позивач ставив питання лише про продовження строку дії договору, а не примусове виконання обов’язку.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що господарський суд апеляційної інстанції в порядку статті 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив, встановив та надав юридичну оцінка наданим сторонами доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Твердження заявника про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування постанови апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 року у справі № 18/294 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Касаційні скарги Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс" без задоволення.

Головуючий суддя                                        Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач