ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

16.09.2008р.                                                                                          Справа №21/338

за позовом Аудиторська фірма у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Корн», вул. Г. Сковороди, 2а, м. Полтава, 36000

до Закритого акціонерного товариства «Миргородський завод продтоварів «Калинка», вул. Багачанська, 2, м. Миргород, Полтавська область, 37601

про стягнення 1077,93 грн.

Суддя Тимченко Б.П.

Секретар судового засідання Коломієць Є.Є.

Представники:

від позивача:           Словяненко О.В., дов. № 201 від 11.10.2007 р.

від відповідача:          не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява АФ у формі ТОВ «Корн»до ЗАТ «Миргородський завод продтоварів «Калинка»про стягнення заборгованості за інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку в сумі 900,00 грн., надані по договору про надання аудиторських послуг № 323 від 13.02.2006 р., пені за прострочення в сумі 177,93 грн., всього в сум 1077,93 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні наданим у позовній заяві.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В заяві від 12.09.2008 р. № 632 відповідач повідомляє про сплату позивачу суми основного боргу в сумі 900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3958 від 09.09.2008 р.

З урахуванням наведеного відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази та заслухавши представника позивача, суд встановив:

13.02.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання аудиторських послуг № 323, за яким відповідач (Замовник) доручає, а позивач (Виконавець) приймає на себе зобов’язання про надання інформаційно-консультаційних послуг по бухгалтерському та податковому обліку протягом 2006 року.

Згідно з п 2.1. договору вартість послуг по цьому договору визначається за погодженням сторін в окремих рахунках та є договірною. Розрахункова вартість послуг на період дії договору становить за 1 людинодень 360,00 грн. плюс добові та вартість проживання за фактом.

Згідно з п. 2.2. договору розрахунок проводиться у наступному порядку: 50 відсотків суми договору –попередня оплата перераховується Виконавцю до початку надання аудиторських послуг; 50 відсотків суми договору в 3-денний строку після підписання акту прийому-здачі виконаних робіт.

Згідно з актом виконаних робіт від 24.10.2006 р. позивач надав відповідачу протягом 2006 року інформаційно-консультаційні послуги на загальну суму 900,00 грн.

Основний борг в сумі 900,00 грн. підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків від 19.03.2008 р., підписаним уповноваженими представниками обох сторін.

Відповідач не заперечує проти суми основного боргу в розмірі 900,00 грн., в зв’язку з чим сплатив позивачу зазначену суму 09.09.2008 р., що підтверджується платіжним дорученням № 3958 від 09.09.2008 р.

Як вбачається з матеріалів справи погашення суми основного боргу в розмірі 900,00 грн. було проведено відповідачем після порушення провадження у справі, в зв’язку з чим, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, до яких, зокрема, відноситься сплата неустойки.

Згідно з п. 2.3. договору за несвоєчасне перерахування Замовник виплачує пеню в розмірі подвоєної ставки НБУ за кожний день прострочки.

Згідно з наданим розрахунком пеня за період прострочення складала 177,93 грн.

З урахуванням фактичних обставин, наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АФ у формі ТОВ «Корн»підлягають задоволенню частково.

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 45, 47, 12, 13, 34, 49, 69, 74, 78, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Миргородський завод продтоварів «Калинка»(37601 м. Миргород, Полтавська область, вул. Багачанська, 2; р/р № 3 в Миргородському відділенні № 3088 ВАТ «Ощадбанк»Полтавської області, МФО 391258, ) на користь Аудиторської фірми у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Корн»(3600 м. Полтава, вул. Г. Сковороди, 2а; р/р № 2001 у ПРУ КБ «Приватбанк»м. Полтава, МФО 331401, ) 177,93 грн. - пені, 1,77 грн. –витрат по сплаті державного мита; 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 900,00 грн. провадження у справі припинити у зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення надіслати сторонам за адресами, вказаними у вступній частині рішення

Суддя                                                                                           Тимченко Б.П.