ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

18.07.08

№ 02-07/59.

Суддя господарського суду Кіровоградської області Баранець О.М. розглянув матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м. Кіровоград

до відповідача: Редакції газети “Народне слово”, м. Кіровоград

про захист честі, гідності, ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор" (далі - Товариство) подано позов про зобов’язання редакції газети "Народне слово" (далі - Редакція) здійснити опублікування статті "Спростування" та спростувати недостовірні відомості, поширені в газеті “Народне слово” № 81 (2549) за 02.08.2007 року у статті “Гарант” з підмоченою репутацією змінює назву” (далі – Стаття), шляхом опублікування в найближчому запланованому випуску названого щотижневика статті – спростування обумовленого змісту та офіційного вибачення і про стягнення 999999,99 грн. завданої моральної шкоди.

Крім того, Товариство просить залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні Редакції автора Статті фізичну особу Малиновського В.О.

Господарський суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті позовної заяви Товариства.

У газеті "Народне слово" було надруковано Статтю стосовно взаємовідносин ПСП “Топ-Агро” зі своїми контрагентами, в тому числі Товариством. Автором Статті є кореспондент Малиновський В.О.

В абзаці другому пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 року № 7 “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій” (далі – Постанова № 7) однозначно вказано: “Якщо позов пред’явлено про спростування відомостей, опублікованих в пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації)”.

Положення абзацу першого цього ж пункту, де зазначено, що “відповідачем у справі про захист честі і гідності може бути фізична або юридична особа”, не може бути взято до уваги, оскільки дане положення стосується лише визначення складу відповідачів з таких справ взагалі, безвідносно до питань підвідомчості справ загальним та господарським судам.

Підпунктом 9.1 пункту 9 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996 № 02-5/95 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з відшкодуванням моральної шкоди” зазначено, зокрема, таке: “Оскільки без участі у справі автора - фізичної особи спір про відшкодування моральної школи вирішити неможливо, а господарському суду непідвідомчі спори за участю фізичних осіб, позивач може звернутися до господарського суду з позовом до органу масової інформації лише у тому випадку, коли цей орган не надав позивачеві відомостей про автора і, отже, всю вину за поширення відомостей, які порочать ділову репутацію, взяв на себе. Якщо ж позов подано лише до органу масової інформації, який повідомив позивача про автора, спір підлягає вирішенню загальним, а не господарським судом”.

Товариство звертає увагу на те, що 08.02.2008року на адресу Редакції направлено листа № 16 “з проханням надати відомості про редактора відділу Малиновського Вадима Олександровича, автора статті “Гарант” з підмоченою репутацією змінює назву”.

У відповідь Товариство отримало листа від 15.02.2008 року № 59, “згідно якого Редакція надала інформація про автора статті Малиновського В.О. наступного змісту: дата народження, освіта та його стаж роботи, тобто дана інформація, на думку Товариства, по суті містила автобіографічний характер”.

Зміст листа Товариства від 08.02.2008 року № 16 не свідчить про те, які конкретно відомості про Малиновського В.О. вимагалось у Редакції; відтак Товариство й одержало від Редакції такі відомості про Малиновського В.О., які остання вважала за потрібне повідомити.

Автор Статті Малиновський В.О. повинен бути залучений до участі у справі не в якості третьої особи на стороні Редакції, а в якості відповідача, враховуючи вимоги п. 6 Постанови № 7.

З урахуванням приписів статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України спір зі справи за участю фізичної особи Малиновського В.О. як відповідача не підлягає вирішенню в господарських судах України. Така справа може бути розглянута загальним судом.

Враховуючи викладене, необхідно відмовити у прийнятті позовної заяви Товариства.

Господарський суд врахував позицію Вищого господарського суду України викладену в постанові від 24.06.2008 року по справі № 15/362 за позовом Товариства до Редакції та Малиновського Вадима Олександровича про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 62, статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор" № 126 від 16.07.2008 року.

2. Копію ухвали з позовною заявою та доданими до неї документами на 15 аркушах, в тому числі платіжне доручення № 116 від 15.07.2008 року про сплату державного мита в сумі 85,00 грн. та платіжне доручення № 115 від 15.07.2008 року про сплату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. направити товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор".

3. Ухвала про відмову у прийнятті позовної заяви може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                          О.М.Баранець