ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2008 р. Справа № 17/123/08

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Вязовському М.А.,

з участю представників сторін:

від позивача –Фідчак С.В., довіреність № б/н від 22.01.2008 року;

від відповідача –не з”явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/123/08

За позовом: приватного підприємства „Уніком”, м. Київ, вул. Бубнова, 13, кв. 27 (адреса для листування: м. Миколаїв, вул. В.Морська, 15/2, а/с 16),

до Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Баштанської республіки, 37,

про: визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство „Уніком” (надалі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області (надалі - відповідач) про визнання права власності.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує наступним:

14 грудня 2005 року між Баштанською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством “Уніком” (далі - позивач) укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір).

Відповідно до умов договору відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,5597 гектарів, яка знаходиться на землях запасу за межами населеного пункту на території Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області строком на 50 років (п. 1.1,3.1. договору).

Згідно п. 1.1 договору, земельна ділянка передана для використання як несільськогосподарські угіддя та призначена для обслуговування господарського двору та складських приміщень.

23 травня 2006 року Рішенням Виконавчого комітету Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області позивачу було надано дозвіл на будівництво на орендованій земельній ділянці складу-ангару (копія рішення знаходиться у матеріалах справи).

Згідно технічного висновку ДП “Нііпроектреконструкція” (ліцензія АА № 744538) про стан будівельних конструкцій раніше збудованої будівлі в с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, самочинно збудована будівля-ангар придатний для експлуатації за призначенням.

Баштанський РВ ГУ МНС (висновок № 410 від 22.06.2006 року та № 409 від 22.06.2006 року - в матеріалах справи) та Баштанська СЕС (висновок № 19 від 22.06.2006 року - в матеріалах справи) надали погодження на будівництво на вказаній земельній ділянці складу-ангару для сільськогосподарської техніки та його подальшу експлуатацію.

В 2006 році на орендованій земельній ділянці позивачем було самочинно збудовано склад - ангар для сільськогосподарської техніки площею 2 052,2 кв.м.

Загальна будівельна вартість ангару становить 104 545 грн.

Рішенням Виконкому Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області № 4 від 14.09.2006 року самочинно збудованому об'єкту-ангару було присвоєно адресу: вул. Восточна, 10, с. Добра Криниця, Баштанського району Миколаївської області.

Вимогами п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно та видача свідоцтва про право власності здійснюється органами місцевого самоврядування, тобто Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Однак зазначений правовстановлювальний документ позивачу не видається органом місцевого самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності позбавляє позивача права здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки приписами п.2.1 вказаного Тимчасового положення передбачено, що разом з заявою до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей відносяться об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обмежень слід розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень”). Отже, названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах (п. 18 Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 № 01-8/98 „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом”, в редакції Інформаційного листа ВГСУ від 22.11.2005 року № 01-8/2167).

Відповідач у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду проти позовних вимог не заперечує.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги приватного підприємства „Уніком” задовольнити повністю.

2.          Визнати за приватного підприємства „Уніком”, м. Київ, вул. Бубнова, 13, кв. 27 (код 24932056) право власності на нерухоме майно, а саме:

·          склад-ангар літера А-1, загальна площа 2 052,2 кв.м., який знаходяться за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с. Добра Криниця, вул. Восточна, 10,

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя