КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2008                                                                                           № 26/197

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Ніколаюк Л.О. (директор),

від відповідача - Турчинська Л.П. (за дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної телерадіокомпанії "Культура"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.07.2008

у справі № 26/197

за позовом                               Приватного підприємства (далі – ПП) „Кредо Компані”

до                                                   Державної телерадіокомпанії (далі – ДТРК) „Культура”

про                                                  стягнення 398 108,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Кредо Компані” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державної телерадіокомпанії „Культура” про стягнення 398 108 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.07.2008 у справі №26/197 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державної телерадіокомпанії „Культура” на користь приватного підприємства „Кредо Компані” 398 108 грн. заборгованості за договором від 19.01.2004 №10 на виконання робіт по відео зйомках та відео і звуковому монтажу, а також судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до пункту 3.3. Договору № 10 від 19.01.2004 оплата за виконані роботи здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня надання рахунку – фактури. У випадку відсутності на рахунку коштів за відповідним кодом видатків, оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів з дня надходження коштів на рахунок, разом з тим, відповідач в порушення умов пункту 3.3 зазначеного договору з позивачем за виконані роботи розрахувався лише частково в сумі 26 786, 00 грн. Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна телерадіокомпанія „Культура” звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду м.Києва від 21.07.2008 у справі №26/197 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові приватному підприємству „Кредо Компані” відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Апелянт посилається на те, що Договір №10 від 19.01.2004 в частині Додатку від 20.12.2004 укладений без дотримання процедури тендерних торгів, тобто з порушенням норм Закону України від 22.02.2000 №1490-ІІІ „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, крім того, з порушенням норм статті 207 Цивільного кодексу України щодо дотримання письмової форми - на додатковій угоді від 20.12.2004 міститься відтиск печатки, що засвідчує підпис директора відповідача, який суттєво відрізняється від відтиску на договорі від 19.01.2004 №10, даний відтиск печатки відповідає відтиску нової печатки відповідача, яка була замовлена лише у квітні 2005 року, що підтверджується накладною від 08.04.2005 № 186/2, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю „Міра Поліграф”.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що свої зобов’язання за договором від 19.01.2004 виконав належним чином. Вартість виконаних ним робіт становить 424 894 грн., що підтверджується актами виконаних робіт (від 02.02,2004 за січень 2004 року на суму 20 880 грн, від 03.03.2004 за лютий 2004 року на суму 14 074 грн., від 12.05.2005 за термін з 01 березня 2004 року по 30 квітня 2005 року на суму 389 940 грн.). Відповідач же взяте на себе зобов’язання щодо своєчасності та повноти сплати виконаних робіт не виконав належним чином, заборгованість останнього перед позивачем становить 398 108грн.

На думку позивача, визнання недійсним додатку від 20.12.2004 до договору від 19.01.2004 №10 не є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та відмови у задоволенні позову, оскільки його позовні вимоги ґрунтуються на договорі від 19.01.2004, який не визнано у судовому порядку недійсним, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши у судовому засідання апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

19 січня 2004 року між приватним підприємством „КРЕДО КОМПАНІ” та Державною телерадіокомпанією „Культура” (надалі – ДТРК „Культура”) було укладено договір №10 на виконання робіт по відео зйомках та відео і звуковому монтажу (надалі – договір), згідно якого Виконавець (ПП „Кредо Компані”, позивач у справі) зобов’язався забезпечити виконання робіт, а Замовник (ДТРК „Культура”, відповідач у справі) зобов’язався використовувати можливості виробничої бази Виконавця для створення телевізійних програм ДТРК „Культура”. 28.04.2004 договір зареєстрований (взято на облік) РВДК у Дніпровському районі міста Києва.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 договору оплата за виконання робіт здійснюється протягом трьох банківських днів з дня надання рахунку-фактури на підставі актів про виконання робіт.

Строк дії договору згідно пункту 5.1 встановлений до 31.12.2004 року.

20.12.2004 сторони уклали додаток до договору №10 від 19.01.2004, в якому зазначено, що строк дії договору №10 від 19.01.2004 подовжено на період з 01 січня до 30 квітня 2005 року.

На виконання умов договору від 19.01.2004 №10 позивачем виконані роботи за січень 2004 року (акт виконаних робіт від 02.02.2004, зареєстрований та взятий на облік РВДК Дніпровського р-ну м. Києва 28.04.2004 – на суму 20 880 грн.), які повністю оплачені відповідачем (платіжні доручення від 28.04.2004 №152 на суму 7000 грн., від 01.06.2004 №228 на суму 2000 грн., від 09.07.2004 № 296 на суму 7000 грн., від 12.08.2004 №359 на суму 4880 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, за лютий 2004 року позивачем надано акт виконаних робіт від 03.03.2004 на суму 14 074 грн.

Відповідачем за лютий 2004 року надано акт виконаних робіт від 01.03.2004, зареєстрований та взятий на облік РВДК у Дніпровському р-ні м.Києва 26.10.2004 на суму 19 276 грн., оплачений відповідачем частково у сумі 10 431 грн. (платіжні доручення від 26.10.2004 № 505 на суму 5 906 грн., від 24.02.2005 №59 на суму 4 525 грн.).

Згідно умов договору (пункти 3.2, 3.3.) оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3-х банківських днів з дня надання рахунку-фактури на підставі актів виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, згідно рахунку-фактури № 0002-К від 21.04.2008 вимога про оплату робіт, виконаних в лютому 2004 року пред’явлена позивачем на суму 14 074 грн. згідно акту виконаних робіт від 03.03.2004 року.

Оплата робіт, виконаних позивачем в січні та лютому 2004 року, здійснена відповідачем у розмірі 31 311 грн. (копії відповідних платіжних доручень у матеріалах справи).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 643 грн.

Після укладення додатку від 20.12.2004 до договору було складено акт виконаних робіт від 12.05 2005, в якому вказано, що Виконавцем виконані згідно договору № 10 роботи по наданню послуг по створенню телевізійних програм за термін з 01 березня 2004 року по 30 квітня 2005 року на загальну суму 389 940 грн.

Як свідчать матеріали справи, державна телерадіокомпанія „Культура” є юридичною особою, яка заснована на державній власності та підпорядкована Державному комітету телебачення і радіомовлення України (Держкомтелерадіо).

Телерадіокомпанія є бюджетною установою і фінансується за рахунок державного бюджету і додаткових асигнувань, що виділяються цільовим призначенням Держкомтелерадіо України.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” від 22.02.2000 №1490-ІІІ (в редакції Закону від 16.01.2003) цей Закон застосовується до всіх закупівель товарів, робіт, послуг, що повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує суму еквівалентну 2 тисячам євро, а робіт – 100 тисячам євро.

Згідно статті 1 Закону 1490-ІІІ замовник – розпорядник державних коштів, який здійснює закупівлю в порядку, визначеному цим Законом, при цьому замовником вважається суб’єкт, тендерний комітет якого проводить процедуру закупівлі та який одночасно укладає з переможцем договір про закупівлю, крім випадків здійснення закупівлі товарів на засадах міжвідомчої координації.

Відповідно до затвердженого Держкомтелерадіо України кошторису позивача на 2004 рік (з урахуванням Довідки про зміни річного розпису асигнувань бюджету (кошторису) на 2004 рік) відповідачу затверджено видатки на оплату послуг за кодом бюджетної класифікації 1139 у розмірі 136 000 грн.

Як свідчать матеріали справи, в межах затверджених коштів відповідачем була здійснена процедура запиту цінових пропозицій (котирувань) щодо закупівлі товарів, робіт і послуг: розмір бюджетного призначення згідно з кошторисом або очікувана вартість 100 тис.грн., що підтверджується протоколом розкриття тендерних (цінових) пропозицій від 08.01.2004 №1 та звітом про результати здійснення процедури запиту цінових пропозицій (котирувань) щодо закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти від 16.01.2004 №1.

Переможцем торгів визнано позивача, з яким 19 січня 2004 року і був укладений договір №10 на виконання робіт по відео зйомках та відео і звуковому монтажу зі строком дії цього договору до 31.12.2004.

Договір про закупівлю відповідно до статті 34 Закону 1490-ІІІ укладається тільки у письмовій формі та відповідно до положень Цивільного кодексу України.

Згідно статті 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільно законодавства та скріплюється печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, на додатковій угоді від 20.12.2004 міститься відтиск печатки, що засвідчує підпис директора відповідача, який суттєво відрізняється від відтиску печатки на договорі від 19.01.2004 №10, а відповідає відтиску печатки, вчиненому на акті виконаних робіт від 12.05.2005.

Даний відтиск печатки, як встановлено Господарським судом м. Києва при розгляді справи №4/314, відповідає відтиску нової печатки відповідача, яка була замовлена лише у квітні 2005 року, що підтверджується накладною від 08.04.2005 №186/2, виданою ТОВ „Міра Поліграф”.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.07.2004 у справі №4/314, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2008 за позовом Державної телерадіокомпанії „Культура” до Приватного підприємства „Кредо Компані” визнано недійсним Додаток від 20.12.2004 до Договору №10 від 19.01.2004 на виконання робіт по відео зйомках та відео і звуковому монтажу, укладений між Приватним підприємством „Кредо Компані” та Державною телерадіокомпанією „Культура”. Судами встановлено, що договір №10 від 19.01.2004 в частині Додатку від 20.12.2004 укладений без дотримання процедури тендерних торгів, тобто з порушенням норм Закону України від 22.02.2000 №1490-ІІІ „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” та без дотримання письмової форми.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки предметом позовних вимог ПП „Кредо Компані” є стягнення заборгованості за договором від 19.01.2004 №10 та додатком до договору від 20.12.2004, яким продовжено строк дії договору, та який є невід’ємною частиною договору №10, то визнання в судовому порядку недійсним додатку від 20.12.2004 як такого, що укладений без дотримання встановленої законодавством процедури тендерних торгів, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 394 465 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду у даній справі прийняте з неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають суттєве значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 21.07.2008 у справі №26/197 підлягає скасуванню частково в частині стягнення 394 465 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в сумі 394 465 грн., апеляційна скарга ДТРК „Культура” підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 99, 101, 103 – 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної телерадіокомпанії „Культура” задовольнити частково.

Рішення Господарського суду м. Києва від 21.07.2008 у справі № 26/197 скасувати частково в частині стягнення 394 465 грн. с прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

„Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної телерадіокомпанії „Культура” (02002, м. Київ, вул. Туманяна, 15, код 26267278) на користь Приватного підприємства „КРЕДО КОМПАНІ” (01021, м. Київ вул. Інститутська, 18, офіс 53, код 32070676) 3 643 грн. боргу, 16,43 грн. витрат по сплаті державного мита за подання позовної заяви, 1,08 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.”

Стягнути з Приватного підприємства „КРЕДО КОМПАНІ” (01021, м. Київ вул. Інститутська, 18, офіс 53, код 32070676) на користь Державної телерадіокомпанії „Культура” (02002, м. Київ, вул. Туманяна, 15, код 26267278) 1 972,32 грн. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 26/197 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді