ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" липня 2008 р. Справа № 3/116-08

За позовом Лісниківської сільської ради, с. Лісники, Києво-Святошинський район, Київська область

до 1)Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський», с. Хотів, Києво - Святошинський район;

2)Управління земельних ресурсів у Києво - Святошинському районі Київської області, м. Київ

про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та відновлення становища, яке існувало до порушення права

Суддя Лопатін А. В.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом Київської області порушено провадження по справі №3/116-08 за позовом Лісниківської сільської ради (далі –позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський»(відповідач 1) та Управління земельних ресурсів у Києво - Святошинському районі Київської області (відповідач 2) про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК України про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просить: накласти арешт на земельні ділянки, що знаходяться у власності СТОВ «Агрокомбінат «Хотівський»; заборонити Управлінню земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області оформляти та видавати державні акти на право власності на земельні ділянки, а також вчиняти будь-які дії, спрямовані на оформлення та видачу таких державних актів, щодо наступних земельних ділянок: кадастровий номер :01:008:0388 площею 6,7266 га; кадастровий номер :01:001:1136 площею 5,0418 га; кадастровий номер :01:001:1135 площею 3,9567 га; кадастровий номер :01:001:1134 площею 9,0284 га та земельних ділянок з такими кадастровими номерами: :01:001:1138; :01:001:1137; :01:002:0299; :02:002:0300; заборонити будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на розпорядження земельними ділянками (в тому числі продаж, безоплатну передачу, дарування або передачу прав власності на земельні ділянки іншим шляхом, передачу земельних ділянок в користування, оренду, в заставу, іпотеку, інше обтяження земельних ділянок) відносно наступних земельних ділянок: :01:008:0388 площею 6,7266 га; кадастровий номер :01:001:1136 площею 5,0418 га; кадастровий номер :01:001:1135 площею 3,9567 га; кадастровий номер :01:001:1134 площею 9,0284 га та земельних ділянок з такими кадастровими номерами: :01:001:1138; :01:001:1137; :01:002:0299; :02:002:0300.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач вказав, що наразі у нього існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду, оскільки Відповідач 1 має можливість провести відчуження належних йому земельних ділянок, а Відповідач 2 –має можливість оформити державні акти на право власності на земельні ділянки на інших осіб, що ускладнить виконання судового рішення.

В зв’язку з викладеним та враховуючи те, що земельні ділянки, є власністю Українського народу і, на думку позивача, повинні знаходитись в розпорядженні територіальної громади, позивач вважає що задоволення вказаного клопотання про забезпечення позову є необхідним.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Інших підстав для застосування названих заходів закон не передбачає.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема: зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення.

Всупереч положенням ст.66 ГПК України, заява позивача про вжиття заходів до забезпеченню позову нічим не обґрунтована.

Відповідно до п. 1.1 Інформаційного листа ВГСУ «Про деякі питання практики забезпечення позову»від 12.12.06р. №01-8/2776 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття таких запобіжних заходів з урахуванням наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом позову є скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок у розпорядження територіальної громади села Лісники (відновлення становища, яке існувало до порушеного права). Тобто, у даній справі розглядатиметься питання, пов'язане з реалізацією позивачем належного (на його думку) йому права розпоряджатись земельними ділянками та його документального оформлення, та питання правомірності дій відповідача 2 по незаконній (на думку позивача) реєстрації права власності на земельні ділянки відповідачеві 1. Питання ж відносно самих земельних ділянок (їх якість, кількість, розмір, можливість використання) не є предметом даного позову.

З огляду на обраний позивачем матеріально-правовий вид захисту порушеного права, у разі задоволення позову суд ухвалює рішення, виконання якого не передбачає видачу наказу суду (а отже - не потребує виконання державною виконавчою службою), оскільки таке рішення міститиме лише висновок щодо дійсності або недійсності державного акту (актів) на право власності (а питання щодо відновлення становища, яке існувало до порушеного (на думку позивача) права та усунення перешкод в оформленні територіальною громадою села Лісники права комунальної власності на земельні ділянки, вже випливає із результатів розгляду вимоги щодо скасування самих державних актів на право власності).

Отже, примусове виконавче провадження за цим рішенням не здійснюється (за винятком рішення в частині стягнення судових витрат), і тому небезпека утруднення чи неможливість виконання відповідного судового рішення не виникає.

Таким чином у випадку задоволення позову фактичне виконання судового рішення про визнання недійсним державних актів не знаходиться у прямому зв’язку із заходами до забезпеченням позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти щодо них певні дії, оскільки питання вчинення щодо зазначених земельних ділянок певних дій не є предметом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову по справі №3/116-08 відмовити повністю.

Суддя                     Лопатін А. В.