КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2008                                                                                           № 23/322б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

ініціюючого кредитора: Трембач А.П. (довіреність б/н від 14.01.2008 року);

боржника: не з’явились;

Товариства з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт”: Шестюк О.М. (довіреність б/н від 20.09.2007 року);

арбітражний керуючий – ліквідатор: Бенедюк С.С. (паспорт серії СМ № 850761);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Ріал Істейт"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 20.11.2007

у справі № 23/322б

за заявою                               Приватного підприємства "Юридична компанія "Гранд Де Юре"

до                                                   Спільного Українсько-Російського товариства з обмеженою відповідальністю "Арлес"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2007 року у справі №23/322-б за заявою Приватного підприємства “Юридична компанія “Гранд Де Юре” (надалі – ініціюючий кредитор, ПП “ЮК “Гранд Де Юре”) до Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю “Арлес” (надалі – боржник, Спільне ТОВ “Арлес”) про визнання останнього банкрутом, Товариству з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт” відмовлено у визнанні кредитором боржника на суму 27 361 792,32 грн.; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 19.11.2007 року; зобов’язано Київське міське управління статистики виключити банкрута – Спільне ТОВ “Арлес” з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; зобов’язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі м. Києва зніти банкрута з податкового обліку; ліквідовано банкрута – Спільне ТОВ “Арлес” у зв’язку із банкрутством; зобов’язано Державного реєстратора Печерської районної у м. Києві державної адміністрації провести державну реєстрацію припинення Спільного ТОВ “Арлес” як юридичної особи та внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення Спільного ТОВ “Арлес” як юридичної особи не пізніше наступного робочого дня з дати надходження ухвали: зобов’язано обслуговуючий банк боржника закрити рахунки Спільного ТОВ “Арлес”.

Не погоджуючись з прийняттям судом такої ухвали по справі, Товариство з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт” (далі – ТОВ “КРІ”) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову, якою визнати заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт” вимоги на загальну суму 27 361 792,32 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів, а в іншій частині – справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва; винести відповідну постанову.

В обґрунтування апеляційних вимог ТОВ “КРІ” зазначає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, ст. 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.ст. 512-517 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3, 4-7, 32, 36, 443, 65, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Так, по-перше, суд не взяв до уваги, що до заяви про визнання кредиторських вимог ТОВ “КРІ” було додано належним чином засвідчені копії договорів на підтвердження таких вимог; по-друге, суд дійшов невірного висновку, що заявлені можуть бути лише вимоги, які підтвердженні судовим рішенням, - безспірні; по-третє, суд не повідомив ТОВ “КРІ” про час та місце розгляду кредиторських вимог, чим порушив його законні права. Крім того, суд порушив вимоги ст. 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а саме, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс було затверджено у відсутності представників сторін, не повідомлених належним чином.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2007 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт” прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 04.02.2008 року.

ПП “ЮК “Гранд Де Юре” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу ТОВ “КРІ”, в якому спростовує наведені в ній доводи та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а спірну ухвалу від 20.11.2007 року – без змін.

Арбітражний керуючий – ліквідатор Бенедюк С.С. також надав письмовий відзив на апеляційну скаргу ТОВ “КРІ”, в якому спростовує наведені в ній доводи та просить відмовити в задоволені апеляційної скарги та залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 20.11.2007 року без змін.

У зв’язку з неявкою в судове засідання 04.02.2008 року представників ініціюючого кредитора, боржника та ліквідатора, а також наявністю клопотання останнього про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року було відкладено на 18.02.2008 року. Враховуючи необхідність витребування додаткових доказів у справі, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 03.03.2008 року.

Ухвалою в. о. голови Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 року, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги, що подана у справі № 23/322-б, було продовжено на один місяць.

Арбітражний керуючий – ліквідатор Бенедюк С.С. на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 року надав письмові пояснення у справі № 23/322-б.

03.03.2008 року та 12.03.2008 року в судових засіданнях, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва.

У зв’язку з неявкою ліквідатора боржника та частковим задоволенням усного клопотання ініціюючого кредитора, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 07.04.2008 року.

07.04.2008 року в судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 14.04.2008 року.

14.04.2008 року в судове засідання в апеляційній інстанції з’явились представники ТОВ “КРІ”, ініціюючого кредитора та ліквідатор боржника.

Представник боржника в судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника боржника.

Заслухавши пояснення представників ТОВ “КРІ”, ініціюючого кредитора, ліквідатора, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмових відзивів та пояснень на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ “КРІ” підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон № 2343) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.08.2007 року за заявою Приватного підприємства “Юридична компанія “Гранд Де Юре” порушено провадження у справі № 23/322-6 про банкрутство Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю “Арлес” в порядку ст. 52 Закону № 2343.

Постановою господарського суду м. Києва від 29.08.2007 року Спільне ТОВ “Арлес” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційна процедура, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого - Бенедюка Сергія Степановича, якого зобов'язано надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 29.08.2008 року.

На виконання вимог постанови господарського суду м. Києва від 29.08.2007 року ліквідатором подано оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, опубліковане у газеті “Голос України” № 154 (4154) за 31.08.2007 р. (оригінал примірника газети у матеріалах справи).

01.10.2007 року через відділ документального забезпечення господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт” про визнання кредитором Спільного українсько-російського Товариства з обмеженою відповідальністю “Арлес” на суму 27 361 792,32 грн. (згідно відбитку поштового відділення на конверті заяву подано 28.09.2007року).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.10.2007 року зазначену заяву ТОВ “КРІ” призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.11.2007 року.

06.11.2007 року через відділ документального забезпечення господарського суду м. Києва ліквідатором було надано копії відповідей ліквідатора на заявлені вимоги кредитора. Так, згідно листа ліквідатора боржника № 15 від 30.10.2007 року, адресованого ТОВ “КРІ”, ліквідатором не визнанні вимоги ТОВ “КРІ” до боржника на суму 27 361 792,32 грн. оскільки дані вимоги жодним чином не підтверджені, а тому відсутні достатні правові підстави для задоволення заяви про визнання кредиторських вимог та включення зазначених вимог до реєстру вимог кредиторів.

14.11.2007 року через відділ документального забезпечення господарського суду м. Києва надійшла скарга ТОВ “КРІ” на рішення ліквідатора про невизнання майнових вимог кредитора, згідно якої ТОВ “КРІ” просить визнати дії (рішення) ліквідатора в частині невизнання майнових вимог і не включення їх до реєстру вимог кредиторів такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать йому; визнати заявлені ТОВ “КРІ” вимоги на суму 27 361 792,32 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів, про що винести відповідну ухвалу.

Як вбачається з протоколу судового засідання та ухвали господарського суду м. Києва від 20.11.2007 року у справі № 23/322-б, в судовому засіданні був присутній ліквідатор боржника. Представники ініціюючого кредитора та інших кредиторів в судове засідання не з’явились. Разом з тим, в зазначеному судовому засіданні було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Спільного ТОВ “Арлес”.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю “Арлес” порушено за заявою ПП “ЮК “Гранд Де Юре” в порядку ст. 52 Закону № 2343.

Як визначено ст. 52 Закону № 2343, у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за згодою останнього. У разі виявлення майна відсутнього боржника ліквідатора має бути замінено за клопотанням кредитора арбітражним керуючим, про що господарський суд виносить ухвалу. У разі виявлення ліквідатором майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, сума виручки від продажу такого майна направляється на покриття витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство. У разі, якщо кредитор не подав до господарського суду клопотання щодо кандидатури арбітражного керуючого (ліквідатора), ухвала господарського суду надсилається державному органу з питань банкрутства, якою зобов'язується протягом семи днів від дати винесення ухвали забезпечити участь у справі ліквідатора з числа працівників державного органу з питань банкрутства. Ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута. За клопотанням ліквідатора у разі виявлення ним майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд може винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої цією статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство, передбачених цим Законом. Задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку черговості, передбаченому статтею 31 цього Закону. Кредитори можуть оскаржити результати розгляду їх вимог ліквідатором до господарського суду до затвердження господарським судом ліквідаційного балансу.

Відповідно до ст. 32 Закону № 2343, після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

З аналізу наведеної норми слідує, що присутність як ліквідатора так і окремих кредиторів на засіданні господарського суду, за результатами якого суд виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є обов’язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Спільного ТОВ “Арлес” було затверджено ухвалою господарського суду м. Києва, винесеною за відсутності будь-якої з сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, що згідно ст. 104 ГПК України є порушенням норм процесуального права та в будь-якому разі є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що заявлені ТОВ “КРІ” кредиторські вимоги не підтверджені судовими рішеннями, отже є необґрунтованими.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що такий висновок суду є неправомірним, оскільки вимоги Закону № 2343 (ст. 6 Закону) щодо безспірного характеру грошових вимог кредитора встановлена лише для вимог ініціюючого кредитора при порушенні справи про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ініціюючим кредитором є ПП “ЮК “Гранд Де Юре”, а ТОВ “КРІ” просить його визнати конкурсним кредитором.

Відповідно до п. 15 ст. 211 Закону № 2343, після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону № 23343, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Отже, в порядку ст. 14 Закону № 2343, можуть бути заявлені будь-які грошові вимоги кредиторів боржника, в тому числі і спірні.

Однак, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 43 ГПК України, судом першої інстанції не була надана правова оцінка наданим доказам та не вказано підстави їх відхилення судом.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду м. Києва від 20.11.2007 року у справі № 23/322-б є необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Кепітал Ріал Істейт” задовольнити частково.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 20.11.2007 року у справі № 23/322-б за заявою Приватного підприємства “Юридична компанія “Гранд Де Юре” до Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю “Арлес” про визнання останнього банкрутом, скасувати повністю.

3.          Справу № 23/322-б повернути до господарського суду м. Києва на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

14.04.08 (відправлено)