КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

22.09.08 р.                                                                                          № 21/117

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Шевченко В. Ю. (доповідач по справі),

суддів:

Тарасенко К. В.

Шкурдової Л. М.

секретар судового засідання          Єрмак Л.В.

В судове засідання з’явились представники сторін

від позивача:                     не з’явились

від відповідача:                     не з’явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства «Центральна міська аптека №777» на рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2008р.

по справі №21/117 (суддя Тимченко Б.П.)

за позовом                    Машівської центральної районної лікарні

до                              Приватного науково-виробничого підприємства «Центральна міська аптека №777»

про                              стягнення 1071,49 грн.,

в с т а н о в и в :

Машівська центральна районна лікарня звернулася до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного науково-виробничого підприємства «Центральна міська аптека №777»про стягнення 1071,49 грн., в тому числі 367,99грн., заборгованості за оренду нежитлового приміщення площею 18,48 кв.м., 699,45грн. заборгованості по несплаті комунальних платежів, а також витрат за листування з відповідачем в сумі 4,05грн. Крім того, в позовній заяві (п.4) міститься вимога „зобов’язати відповідача звільнити приміщення холу Машівської центральної районної лікарні від майна” (а.с.2-3).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.06.2008р. по справі №21/117 позов задоволено частково: стягнуто 367,99грн. боргу за оренду, 699,45грн. боргу по несплаті комунальних платежів. В частині стягнення 4,05грн. відмовлено. Вимогу про звільнення приміщення холу Машівської лікарні суд не розглянув.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за користування майном позивача і з нього має бути стягнута заборгованість по орендній платі, комунальним витратам та пеня за прострочення зобов'язання (а.с.34-35).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтовується, зокрема, тим, що відповідач добросовісно виконував умови договору від 04.02.2004 р., а місцевий суд не взяв до уваги, що позивач в односторонньому порядку збільшив розмір орендної плати.

В судовому засіданні 22.09.2008р. представники учасників провадження не з’явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення, наявними в матеріалах справи. Представник відповідача надіслав клопотання від 09.09.2008р. (вх. №2-05/2927), в якому просить справу розглядати без його участі. Нез’явлення представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Вивчивши матеріали справи, судова колегія апеляційного суду виходить із наступного.

04.02.2004 року між Машівською центральною районною лікарнею та Приватним науково-виробничим підприємством «Центральна міська аптека №777»був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 18,48 кв.м., розташованого в будинку поліклінічного відділення Машівської центральної лікарні, за адресою смт. Машівка, вул. Леніна,112 (а.с.5-8). Строк дії договору з 04.02.2004 року по 04.02.2008 року (п.10.1 договору).

Відповідно п.3.5 договору від 04.02.2004 р. відповідач зобов’язався сплачувати орендну плату, вартість комунальних видатків щоквартально до першого числа другого місяця кварталу на підставі своєчасно виставлених позивачем рахунків.

В обґрунтування позову Машівська центральна лікарня стверджує, що умови договору Приватним науково-виробничим підприємством «Центральна міська аптека №777»виконані не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 04.02.2008р. утворився борг відповідача перед позивачем за оренду приміщення в сумі 276,91грн. та по сплаті комунальних платежів в сумі 525,87грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 1071,49грн., які складаються з:

- заборгованості за оренду нежитлового приміщення в сумі 276,91грн.;

- заборгованості по сплаті комунальних платежів в сумі 525,87грн.;

- пені за прострочення сплати орендної плати та комунальних витрат в сумі 264,66грн., обрахованої за період з 05.02.2008р. по 10.04.2008р.;

- витрат на листування з відповідачем в сумі 4,05грн.

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду має бути змінено, виходячи із наступного.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Нежитлове приміщення площею 18,48 кв.м., розташоване в будинку поліклінічного відділення Машівської центральної лікарні за адресою смт. Машівка, вул. Леніна,112., відповідно до договору оренди від 04.02.2004 року, було передано позивачем в користування відповідачу, що підтверджується актом прийому-передачі від 04.02.2004 р. (а.с 10).

Строк дії договору оренди з 04.02.2004 року по 04.02.2008року (п. 10.1).

Відповідно ч.1 та 2 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Частина 5 статті 762 ЦК України передбачає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Договором від 04.02.2004р. було передбачено, що орендна плата за користування приміщенням складає 1 гривня за кв.м. (п.3.1). Розмір орендної плати за кожен квартал визначається шляхом корегування розміру плати на індекс інфляції (п.3.2).

01.06.2007р. сторони уклали Додаток до договору оренди, яким змінили суму орендної плати і визначили що вона становить 6 грн. за 1 квадратний метр (а.с.11). Зазначений додаток до договору оренди є невід’ємною його частиною, підписаний сторонами та завірений їх печатками. Питання про невідповідність діючому законодавству цих змін жодною стороною не ставилося і у встановленому порядку не вирішувалося.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з розрахунком орендної плати позивача. Посилання відповідача в апеляційній скарзі про односторонність збільшення позивачем орендної плати є безпідставним, оскільки спростовується матеріалами справи.

Пунктом 3.3 договору оренди передбачено, що крім орендної плати відповідач відшкодовує позивачу витрати по сплаті комунальних платежів, включаючи електроенергію, тепло, воду, каналізацію.

Згідно п.3.5 договору від 04.02.2004р., суми орендної плати та вартості комунальних послуг відповідач перераховує позивачу щоквартально до першого числа другого місяця кварталу на підставі своєчасно виставлених рахунків позивача.

Відповідно наданого відповідачем апеляційному суду платіжного доручення на суму 1237,44 грн., виконаного Полтавським ГРУ “Приватбанк” 21.07.2008 р., відповідач оплатив залишок заборгованості по орендній платі приміщення за 2008 рік. Вказане свідчить, що на момент звернення позивача з позовом до суду зобов’язання відповідача, які ґрунтуються на договорі оренди від 04.02.2004 року, були виконані ним не в повному обсязі. Ця обставина також підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за 21.07.2008р., наданого ним під час апеляційного провадження, письмовими запереченнями позивача вх. № 2-05/2985 від 17.09.2008 р. та письмовими поясненнями вх. № 2-05/3089 від 24.09.2008 р., відповідно до яких на час розгляду скарги апеляційним судом, відповідач існуючу заборгованість погасив повністю.

Зазначені обставини підтверджують, що порушення права позивача відповідачем існувало на час звернення позивача до суду. Сума заборгованості яка існувала на час подачі позову відповідачем також не спростована.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що по справі знайшов підтвердження факт утворення станом на 04.02.2008р. борг відповідача перед позивачем за оренду нежитлового приміщення в сумі 276,91грн. та по сплаті комунальних платежів в сумі 525,87грн.

Погашення відповідачем заборгованості під час розгляду справи апеляційним судом, не є підставою для задоволення апеляційної скарги. Вказана подія відбулася після прийняття господарським судом Полтавської області рішення від 12.06.2008р., а отже має бути врахована на стадії його виконання.

Апеляційний суд також не бере до уваги твердження відповідача що в зв’язку із сплатою ним орендної плати, як він вважає “на майбутні періоди”, договір оренди від 04.02.2004р. є продовженим. Вказане питання не відноситься до суті розглядаємого спору, оскільки предметом дослідження по справі є встановлення наявності/відсутності боргу по орендній платі та комунальним послугам за відповідний період.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.3.6 договору від 04.02.2004р., орендна плата та комунальні витрати перераховані несвоєчасно, або не в повному обсязі, стягуються в обсязі відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі 0,5% суми заборгованості за кожен день прострочки (включаючи день оплати).

Таким чином, позов про стягнення з відповідача пені за період з 05.02.2008р. по 10.04.2008р. на суму 264,66грн., в тому числі 91,08грн. (66днів х 1,38грн. (276,91грн. х 0,5%) - за несплату орендної плати та 173,58грн. (66днів х 2,63грн. (525,87грн. х 0, 5%) - за несплату комунальних витрат, підлягає задоволенню.

Рішення місцевого суду в цій частині вимогам законодавства відповідає.

Апеляційний суд також погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога про стягнення з відповідача витрат на листування в сумі 4,05 грн. не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє документальне підтвердження вказаних витрат. Учасниками провадження рішення місцевого суду в цій частині не оскаржувалося. Таким чином, позов підлягає задоволенню в сумі 1067,44грн. (1071,49грн.- 4,05грн.).

Розгляд вимоги про зобов’язання звільнити приміщення холу Машівської центральної районної лікарні від майна, в рішенні господарського суду Полтавської області від 12.06.2008р. по справі №21/117 не відображений.

Стаття 101 ГПК України передбачає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, вимога, яка міститься в п.4. позовної заяви має бути розглянута саме у такій редакції як її сформулював позивач.

Апеляційний суд вважає, що зазначена вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. В позовній заяві чітко не визначено яке саме приміщення повинно бути звільнено від майна (відсутня адреса будівлі, назва приміщення відповідно до технічної документації). Крім того, позивач не вказує яке саме майно знаходиться в цьому приміщенні (наявність індивідуальних ознак –для індивідуально визначеного майна; кількість, вартість та інші ознаки майна з родовими ознаками). В позовній заяві також не зазначено, а поданими доказами не підтверджено, що вказане майно дійсно перебуває в холі районної лікарні і що належить воно саме відповідачу.

З огляду на викладене, зазначена вимога Машівської центральної районної лікарні не може бути задоволена, і в цій частині в позові слід відмовити. В подальшому позивач не позбавлений права звернутися з позовом сформульованим з дотриманням положень розділу VIII ГПК України.

Не розглянувши одну з позовних вимог господарський суд Полтавської області порушив п. 4 ч.1 ст. 84 ГПК України, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.104 ГПК України, є підставою для зміни оскарженого рішення.

Виходячи із наведеного, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2008р. має бути змінено.

Апеляційна скарга Приватного науково-виробничого підприємства «Центральна міська аптека №777»підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно ст.ст.44, 49 ГПК України, державне мито за звернення до місцевого суду з немайновою вимогою про зобов’язання звільнити приміщення холу Машівської центральної районної лікарні від майна в сумі 85,00 грн. підлягають стягненню до Державного бюджету з позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства «Центральна міська аптека №777»на рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2008 року у справі № 21/117 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2008р. у справі №21/117 - змінити.

3. Абзац 2 пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2008 року у справі № 21/117 викласти в наступній редакції:

„В частині стягнення 4,05грн. та в частині зобов’язання звільнити приміщення холу Машівської центральної районної лікарні від майна в позові відмовити”.

4. В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 12.06.2008р. у справі №21/117 - залишити без змін.

5. Стягнути з Машівської центральної районної лікарні (39400, Полтавська область, смт. Машівка, вул. Леніна, 112, р/р 1694, МФО 831019, код 01999394) на користь Державного бюджету - 85,00 грн. державного мита.

6. Справу №21/117 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                      Шевченко В. Ю.

Судді:

Тарасенко К. В.

Шкурдова Л. М.

Дата відправки 02.10.08