ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.11.08 о 10 год. 25 хв. Справа № А17/188-07

Господарський суд Київської області у складі судді Суховий В.Г.

при секретарі судового засідання Фролов О.С.

за участю представників:

позивача: Осадчий В.Б.

відповідачів: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпрожилбуд"

до                    Вишгородської міської ради

про                    визнання нечинним та скасування рішення Вишгородської міської ради

№ 1/44 від 30.10.2006 р.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Закрите акціонерне товариство "Дніпрожилбуд" (далі - Позивач) до Вишгородської міської ради (далі - Відповідач) про визнання нечинними рішень Вишгородської міської ради № 1/45, №1/44, №1/43 від 30.10.2006р.

Ухвалою суду від 08.11.2006р. відкрито провадження у справі № 325/17-06.

Ухвалою господарського суду від 17.05.2007р. роз'єднано справу № 325/17-06 у три самостійні провадження: справу № А17/187-07 за позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпрожилбуд" до Вишгородської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Вишгородської міської ради № 1/45 від 30.10.2006р.; справу № А17/188-07 за позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпрожилбуд" до Вишгородської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Вишгородської міської ради № 1/44 від 30.10.2006р.; справу № 325/17-06 за позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпрожилбуд" до Вишгородської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Вишгородської міської ради № 1/43 від 30.10.2006р.

Позивач у даній справі № 17/188-07 обґрунтовує свої позовні вимоги (визнання нечинним та скасування рішення Вишгородської міської ради № 1/45 від 30.10.2006р.) тим, що оспорюване рішення прийнято з порушенням чинного законодавства України (ст.ст. 19, 149 Земельного Кодексу України), Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування", а також порушує права та законні інтереси позивача.

Ухвалою суду від 06.08.2007р. за клопотанням сторін провадження у справі № А17/188-07 було зупинено для можливого примирення сторін.

Ухвалою суду від 03.10.2008р. поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 12.11.2008р.

У зв'язку з клопотанням представника відповідача про перенесення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи суд оголошував перерву в розгляді справи до 19.11.2008р.

19.11.2008 року Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в порядку ст. 51 КАС України (Вх. № 19788, від 19.11.2008р., а.с. 141), в якій позивач просить суд: Визнати нечинним та скасувати рішення Вишгородської міської ради №1/44 від 30.10.2006р. в частині, що стосується відміни п.3 Розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р., п. 3, 4 рішення виконкому Вишгородської міської ради № 54 від 18.02.2005р., рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004р., в частині затвердження п.3 розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. та № 23/11 від 25.03.2005 року в частині затвердження пунктів 3 та 4 рішення виконавчого комітету № 54 від 18.02.2005 року та визнати за закритим акціонерним товариством "Дніпрожилбуд" право на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 1.7 га по вул. Калнишевського у м. Вишгороді.

Відповідач у поясненнях по справі (відзив а.с. 143) проти позову з урахуванням їх уточнення заперечив, посилаючись на те. що враховуючи наявність порушень чинного законодавства, допущених під час прийняття рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. та рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004р. в частині надання в оренду земельної ділянки по вул. Калнишевського у м. Вишгороді, Вишгородською міською радою 30.10.2006р. прийнято рішення № 1/44, яким визнано недійсним вказані прийняті рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради щодо надання в оренду земельної ділянки на вул. Калнишевського у м. Вишгороді. Також, відповідач посилається на те. що рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. прийнято з перевищенням компетенції виконавчого комітету, оскільки згідно з п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Крім того, при прийнятті виконавчим комітетом рішення був відсутній проект відведення земельної ділянки.

В судовому засіданні 19.11.2008р. було оголошено перерву в розгляді справи до 26.11.2008р.

В судовому засіданні 26.11.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві (в новій редакції, а.с. 115), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 141) та поданих в процесі розгляду письмових поясненнях (а.с. 142).

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив:

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 07.07.2004р. № 384 (а.с. 12-15, розділ II) погоджено розроблену Інститутом "'Дніпромісто" проектну документацію розташування багатоповерхового житлового будинку по вул. Калнишевського у м. Вишгороді (п. 1, розділу II).

Пунктами 2, 3 та 4 розділу II рішення від 07.07.2004р. № 384 Позивачу надані функції замовника на будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Калнишевського у м. Вишгороді; доручено замовити проект відводу та акт вибору земельної ділянки площею 1,0 га по вул. Калнишевського у м. Вишгороді, та надано в оренду земельну ділянку площею 1,0 Га для будівництва багатоповерхового житлового будинку по вул.Калнишевського у м.Вишгороді.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.02.2005р. № 54 (а.с. 156) внесені зміни до рішення № 384, зокрема змінена площа земельної ділянки по вул. Калнишевського у м. Вишгороді з 1,0 Га на 1,7 Га.

В подальшому обидва рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 07.072004 р. №384 та від 18.02.2005 р. №54 були затверджені рішеннями Вишгородської міської ради від 16.12.2004р. № 20/11 (а.с. 10) та від 16.12.2004р. № 23/11 (а.с. 157) відповідно.

Рішенням Вишгородської міської ради від 30.10.2006р. № 1/44 (а.с. 7-8) "Про відміну рішень Вишгородської міської ради та її виконавчого комітету" вирішено:

1) Відмінити розділ II "Про будівництво житлового будинку по вул. Калнишевського у місті Вишгороді" рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 07.07.2004р. № 384 "Про погодження проектної документації та надання функцій замовника";

2) Відмінити п. 3 та 4 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 54 від 18.02.2005р. "Про затвердження містобудівних обгрунтувань житлових будинків по вул. Набережній - пров. Прожекторному та по вул. Калнишевського у місті Вишгороді та уточнення площ земельних ділянок";

3) Відмінити рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004р. '"Про затвердження рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради" в частині затвердження розділу II рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. "Про погодження проектної документації та надання функцій замовника";

4) Відмінити рішення Вишгородської міської ради № 23/11 від 16.12.2004р. "Про затвердження рішень виконавчого комітету Вишгородської" міської ради та розпоряджень міського голови" в частині затвердження пунктів 3 та 4 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 54 від 18.02.2005р. "Про затвердження містобудівних обгрунтувань житлових будинків по вул. Набережній - пров. Прожекторному та по вул. Калнишевського у місті Вишгороді та уточнення площ земельних ділянок";

5) Зарахувати земельні ділянки, зазначені у рішеннях, що відмінені, до земель запасу Вишгородської міської ради, за виключенням ділянок, що знаходяться у власності чи користуванні громадян.

Прийняття оскаржуваного рішення обгрунтовано нормами Земельного кодексу України, ст. 290 Господарського кодексу України, ст.ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до заяви позивача про уточнення позовних вимог в порядку ст. 51 КАС України (а.с. 141), позивач просить суд: визнати нечинним та скасувати рішення Вишгородської міської ради №1/44 від 30.10.2006р. в частині, що стосується відміни п.3 Розділу ІІ рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р., п. 3, 4 рішення виконкому Вишгородської міської ради № 54 від 18.02.2005р.. рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004р., в частині затвердження п.3 розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. та № 23/11 від 25.03.2005 року в частині затвердження пунктів 3 та 4 рішення виконавчого комітету № 54 від 18.02.2005 року та визнати за ним право на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 1.7 га по вул. Калнишевського у м. Вишгороді.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) визначено, що передача в оренду земельних ділянок юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено, що юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено законності прийняття оспорюваного рішення в частині відміни наданого позивачу дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки (п.3 Розділу ІІ рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р., п. 3, 4 рішення виконкому Вишгородської міської ради № 54 від 18.02.2005р.. рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004р., в частині затвердження п.3 розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. та № 23/11 від 25.03.2005 року в частині затвердження пунктів 3 та 4 рішення виконавчого комітету № 54 від 18.02.2005 року).

Наведені в письмових поясненнях заперечення відповідача стосуються неправомірності надання земельної ділянки в оренду без розроблення у встановленому чинним законодавством України відповідного проекту відведення земельної ділянки.

Проте, позивач, згідно з уточненими позовними вимогами (заява про уточнення позовних вимог в порядку ст. 51 КАС України (а.с. 141) не доводить виникнення у нього права оренди та не просить скасувати рішення відповідача в іншій частині щодо відміни п.4 рішення виконкому Вишгородської міської ради від 07.07.2004р. №384, яким земельна ділянка надавалася позивачу в оренду. Навпаки, як вбачається з письмових пояснень позивача (а.с.142) та усних пояснень наданих в судовому засіданні 19.11.2008р., позивач визнає неправомірність дій виконавчого комітету міської ради в частині надання йому земельної ділянки без розробленого у встановленому чинним законодавством України порядку проекту відведення такої земельної ділянки.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, суд приймає до уваги такі заперечення відповідача, як такі що визнаються сторонами, і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Однак, такі обставини не можуть вплинути на вирішення справи, оскільки не стосуються предмету спору.

Необгрунтованим також є твердження відповідача про те, що рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. прийнято з перевищенням компетенції виконавчого комітету з посиланням на п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з яким, виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Обидва рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради були прийняті на підставі рішення Вишгородської міської ради №2/3 від 25.04.2002 року «Про делегування повноважень», яким виконавчому комітету Вишгородської міської ради були передані повноваження міської ради щодо розпорядження землями територіальної громади. В подальшому рішення виконавчого комітету були затвердженні рішеннями Вишгородської міської ради. Доказів скасування або недійсності рішення Вишгородської міської ради від 25.04.2002 року №2/3 відповідачем суду не надано.

Відміна власного рішення № 1/44 Вишгородською міською радою не відповідає приписам ст. 144 Конституції України, згідно з частиною другої якої рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Крім того, відміна (скасування) Вишгородською міською радою своїх рішень та рішень виконавчого комітету з посиланням на їх незаконності не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідноситі Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Тобто, Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні” не надає місцевим радам повноважень самостійно скасовувати власні рішення з мотивів їхньої незаконності.

Крім цього, правомірність делегування повноважень по розпорядженню землями територіальних громад виконавчим комітетам неодноразово перевірялася та підтверджувалася різними судовими інстанціями України (ухвала Вищого адміністративного суду України від 04.12.2007р. та постанова господарського суду Запорізької області від 18.01.2006 року у справі № 4/303-АП, постанова апеляційного суду Донецької області від 16.10.2006р. у справі № 22-1362 ас.).

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим –також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до повноважень відповідача належить - скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Однак відповідач не довів           невідповідність рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Також відповідачем не доведено наявність у нього права з власної ініціативи відміняти рішення, яким надавалося право на виготовлення проекту відведення. Аналіз норм чинного законодавства України свідчить, що таке право органів місцевого самоврядування не передбачене ані Земельним кодексом України, ані Законом «Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином, відповідачем не доведено законності прийняття оспорюваного рішення, що відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України покладено на нього, оскільки він заперечує проти адміністративного позову.

Прийняття відповідачем оскаржуваного рішення впливає на права позивача, оскільки позбавило його можливості виготовити проект відведення та отримати у встановленому чинним законодавством України порядку земельну ділянку під будівництво багатоповерхового житлового будинку.

Відповідно до п.2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Таким чином, рішення Вишгородської міської ради від 30.10.2006р. № 1/44 (а.с.7-8) "Про відміну рішень Вишгородської міської ради та її виконавчого комітету" в частині відміни п.3 Розділу ІІ рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р., п. 3, 4 рішення виконкому Вишгородської міської ради № 54 від 18.02.2005р.. рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004р., в частині затвердження п.3 розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради № 384 від 07.07.2004р. та № 23/11 від 25.03.2005 року в частині затвердження пунктів 3 та 4 рішення виконавчого комітету № 54 від 18.02.2005 року прийнято з порушенням Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а тому підлягає визнанню нечинним та скасуванню в цій частині.

Стосовно вимоги позивача про визнання права за закритим акціонерним товариством "Дніпрожилбуд" на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га по вул. Калнишевського у м. Вишгороді, суд зазначає наступне.

Дана вимога не може вважатися такою, що підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України, на що посилається представник відповідача, вказуючи на наявність спору про право, оскільки в даному випадку відсутній спір між позивачем та будь-якою особою, яка б оспорювала право позивача на розробку проекту відведення земельної ділянки, посилаючись на наявність у неї цього права. Суд вважає, що така вимога є похідною від вимоги про визнання нечинним оспорюваного рішення міської ради, оскільки наявність у позивача права на розробку проекту відведення земельної ділянки, яке не визнається відповідачем, пов'язане і виникає в залежності від вирішення спору за вимогою про визнання недійсним оспорюваного рішення міської ради.

Статтею162 КАС України суду надано право прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку, що ця вимога підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивачем доведено неправомірність оспорюваного рішення міської ради та обгрунтованість вимог про визнання цього рішення нечинним. Як наслідок цього, у позивача існує право на розроблення проекту відведення, яке надано йому рішеннями виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 07.07.2004 року та від 18.02.2005 року №54 (в подальшому затвердженими рішеннями Вишгородської міської ради від 16.12.2004р. № 20/11 (а.с. 10) та від 16.12.2004р. № 23/11 (а.с. 157) відповідно).

Однак, зазначене право не визнається відповідачем, підтвердженням чому є прийняття оскаржуваного рішення відповідача від 30.10.2006р. № 1/44 (а.с.7-8) "Про відміну рішень Вишгородської міської ради та її виконавчого комітету"

На підставі ст. 94 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати нечинним та скасувати рішення Вишгородської міської ради №1/44 від 30.10.2006 р. в частині, що стосується відміни п.3 Розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради №384 від 7.07.2004 р., п. З, 4 рішення виконкому Вишгородської міської ради №54 від 18.02.2005 р., рішення Вишгородської міської ради №20/11 від 16.12.2004 р., в частині затвердження п.3 розділу II рішення виконкому Вишгородської міської ради №384 від 7.07.2004 р. та №23/11 від 25.03.2005 року в частині затвердження пунктів 3 та 4 рішення виконавчого комітету №54 від 18.02.2005 року.

3.          Визнати за закритим акціонерним товариством «Дніпрожилбуд»право на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 1,7га по вул. Калнишевського у м. Вишгороді.

4.          Стягнути з Вишгородської міської ради на користь Закритого акціонерного товариства «Дніпрожилбуд»3,40грн.судових витрат.

5.          Копію постанови надіслати відповідачу.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного терміну на подання заяви про апеляційне оскарження/апеляційної скарги у разі їх не подання або після закінчення 20-денного терміну після подання заяви про апеляційне оскарження у випадку неподання апеляційної скарги або після закінчення апеляційного розгляду справи і залишення постанови без змін.

Дану постанову може бути оскаржено у 10-денний термін з дня складення у повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження/апеляційної скарги або у 20-денний термін після подання у 10-денний термін заяви про її апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Суховий В. Г.