ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08 Справа № 7/58/08

Суддя

За позовом Управління державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області, м. Запоріжжя

До відповідача Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Агропромисловий комплекс”, м. Запоріжжя.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача : Гостіщева І.В., дов. № 19/1-12876/Мх від 19.12.2007р.

Від відповідача : Олійник О.І., дов. № 2660 від 10.08.2007р.

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 2750грн. 00коп. заборгованості за договором про надання послуг № 28-2217 від 01.06.2004р.

Ухвалою суду від 16.01.2008р. позовна заява була прийнята до провадження, судове засідання призначено на 14.02.2008р. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 13.03.2008р. Судовий процес завершено 13.03.2008р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на обставини, що викладені в позовній заяві, як на нормативне та документальне обґрунтування посилається на договір № 28-2217 від 01.06.2004р., ст.ст. 174, 193, 202 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Відповідач не визнав заявлені вимоги, про сить сд відмовити в їх задоволенні з наступних підстав: пунктом 1 розділу 2 договору, укладеного між сторонами передбачено, що оплата за відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється щомісячно платіжними дорученнями замовника після закінчення 5 денного терміну з мометну підписання акту виконаних робіт. Пунктом 3 розділу 2 договору, передбачено, що акту виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченні терміну договору.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

01.06.2004 р. між Управлінням державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області (надалі –“виконавець”) та Державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Агропромисловий комплекс”(надалі –“замовник”) укладений договір № 28-2217 на охорону об’єкту, який зазначений в дислокації (додаток № 1 до договору).

Відповідно до предмету договору № 28-2217, “виконавець” - позивач зобов’язується за завданням замовника здійснити послуги, що вказані в розділі 1 договору, а замовник зобов’язується сплатити ці послуги.

Сторонами за договором у розділі 3, узгоджений порядок підтвердження факту надання послуг з охорони об’єктів шляхом щомісячного підписання акту.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату , замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов’язаний виплатити виконавцеві розумну плату.

За договором про безоплатне надання послуг замовник зобов’язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( ст. 904).

Здійснивши аналіз наведених правових норм, господарський суд дійшов висновку, що договір № 28-2217 від 01.06.2004р. про надання послуг по охороні об’єктів, за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки відповідно до предмету зазначеного договору повинен виконати певний комплекс робіт, результат яких повинен бути переданий замовнику .

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку , переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до розділу 3 договору, замовник здійснює оплату виконаних робіт після підписання актів виконаних робіт щомісячно.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи, втім, позивачем не надано жодного документу, який за договором є доказом прийняття даних робіт та підставою для проведення розрахунків, а саме : акту виконаних робіт.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново –господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і не господарюючими суб’єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарського –договірними зобов’язаннями .

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі : вільного волевиявлення , коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь –які умови договору , що не суперечить законодавству .

Виходячи з викладеного, позивачем не надано суду підписаних сторонами актів виконаних робіт, які б були оформлені відповідно до вимог договору та законодавства України, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

В позові слід відмовити.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду за іншими підставами і з іншим предметом спору на загальних підставах.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України , судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України , суд:

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної чинності через 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева