ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/279

27.08.08

За позовом           Відкритого акціонерного товариства «Укрпластик»

До           Аудиторської фірми «Компанія Тетра –Аудит»

Про                      стягнення 72 072 грн. 93 коп.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

від позивача           Грязнова Л.М. –по дов. №3892 від 26.08.2008р.

Костюк Н.І. –по дов. №3871 від 26.08.2008р.

від відповідача           Карпенко Л.А. –по дов. №21 від 15.04.2008р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва переданий позов Відкритого акціонерного товариства «Укрпластик»про стягнення з Аудиторської фірми «Компанія Тетра-Аудит»збитків в сумі 72 072 грн. 93 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договорів про надання аудиторських послуг №№ 22/2006-А від 27 березня 2006 р. та 24/2007-А/240 від 12 березня 2007 року, укладених між позивачем та відповідачем, відповідачем були проведені аудиторські перевірки достовірності бухгалтерської звітності та аналізів фінансового стану позивача станом на 31.12.2005 р. та на 31.12.2006 р. На думку позивача відповідачем аудиторські послуги надані не якісно, не відповідають умовам договорів, а аудиторські висновки є недостовірними. З вини відповідача позивачу завдані збитки у вигляді перерахованого штрафу 5% - 72072 грн. 93 коп..

В судовому засіданні представниками позивача позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що ним умови договорів №№ 22/2006-А від 27 березня 2006 р. та 24/2007-А/240 від 12 березня 2007 року виконані належним чином.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2006 р. та 12.03.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Укрпластик»(далі позивач) та Аудиторською фірмою «Компанія Тетра-Аудит»(далі відповідач) були укладені договори №№ 22/2006-А від 27 березня 2006 р. та 24/2007-А/240 від 12 березня 2007 року про надання аудиторських послуг.

Відповідачем були проведені аудиторські перевірки достовірності бухгалтерської звітності та аналіз фінансового стану Відкритого акціонерного товариства «Укрпластик»станом на 31.12.2005 р. та на 31.12.2006 р.

Відповідачем складені аудиторські висновки. Аудиторський висновок про фінансову звітність акціонерного товариства та підприємства-емітента облігацій (крім банків) позивача на 31.12.2005 р. (далі –перший висновок) та аудиторський висновок незалежної аудиторської фірми про фінансову звітність позивача станом на 31.12.2006 р. (далі –другий висновок).

Відповідно до першого висновку, відповідачем було встановлено, що фінансові звіти підготовлені на концептуальній основі МСБО (МСА, П(С)БО), справедливо та достовірно відображають інформацію згідно з визначеною концептуальною основою фінансової звітності і відповідають вимогам законодавства та нормативних актів України.

У другому висновку відповідачем встановлена правильність ведення Позивачем бухгалтерської звітності. Відповідач підтвердив, що наведена інформація свідчить про відповідність здійснюваної фінансово-господарської діяльності встановленим вимогам чинного законодавства України та прийнятої облікової політики.

Відповідачем не було виявлено з боку позивача порушень чинного законодавства.

Послуги відповідача були оплачені позивачем відповідно до умов зазначених вище договорів.

Після здійснення відповідачем аудиторських перевірок та складання за їх результатами першого та другого висновків, позивачем була проведена внутрішня перевірка зовнішньоекономічної діяльності без участі Відповідача або інших сертифікованих аудиторів, поданий уточнений розрахунок сум мита та ПДВ до Київської регіональної митниці та перераховано 1441495,06 грн. недоплачених сум мита та ПДВ, в т.ч. штрафу 5%-72072,93 грн.

Перерахунок направлений до Київської регіональної митниці листом № 10/5-316 від 21 січня 2008 року. Платіжним дорученням № 60130 від 18.01.2008 р. позивачем було перераховано до Київської регіональної митниці 1710559,08 грн. –як передплата митних платежів згідно діючих тарифів /без ПДВ/.

У зв»язку з цим аудиторські послуги відповідачем були надані не якісно, не відповідають умовам договорів, а аудиторські висновки є недостовірними.

Позивач також мотивує свої позовні вимоги тим, що Департаментом аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України був складений Проміжний акт від 7 квітня 2008 року за № 0002/8/128000000/. Згідно з даним актом Департаментом аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України направлено запити до підприємств-перевізників, що здійснювали перевезення вантажів для ВАТ «Укрпластик»або до митних органів, в яких такі перевізники акредитовані, з метою підтвердження відомостей щодо фактичного розміру витрат на транспортування вантажів.

Відповідно до зазначеного Проміжного акту перевірки Департаменту аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України від 7 квітня 2008 року при зіставленні фактичних видатків на транспортування товарів з їх розміром, задекларованим при митному оформленні товарів, встановлено розбіжність між сумами таких витрат, що призвело до порушення вимог статті 267 Митного кодексу України у частині повноти визначення митної вартості, що, в свою чергу, спричинило несплату до бюджету належних платежів і податків. Платежі донараховано за 232 вантажними митними деклараціями, а саме: за 2004-2005 роки донараховано 21556,37 грн. мита та 252904,49 грн. податку на додану вартість; за 2006 рік донараховано 4721,58 грн. мита та 119337,61 грн. податку на додану вартість; за 2007 рік донараховано 1903,13 грн. мита та 17300,81 грн. податку на додану вартість.

Відповідачем в судовому засіданні 23 квітня 2008 року було заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи з питань визначення митної вартості на імпортовані Позивачем товари, сировину в період з 1 грудня 2004 року по 31 грудня 2007 року та з»ясування питання чи підтверджуються нормативно чи документально висновки проміжного акту № 002/8/128000000/ перевірки дотримання Відкритим акціонерним товариством «Укрпластик»законодавства України з питань митної справи за період з 01.12.2004 р. по 01.12.2007 р.

Провадження у справі № 36/279 зупинялось ухвалою суду від 23.04.2008 року до отримання висновку експерта.

29.07.2008 року ухвалою суду провадження у справі № 36/279 було поновлене у зв»язку з надходженням від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку № 4517/4518 від 19.06.2008 р. судово-економічної експертизи /далі - Висновок/.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем за період з 1 грудня 2004 року по 31 грудня 2007 року імпортувалися товари, сировина, матеріали на митну територію України. Доставка цих товарів з місця їх передачі – території, що знаходиться за межами митної території України до Київської регіональної митниці здійснювалася підприємствами -автоперевізниками на підставі довгострокових договорів, укладених з ВАТ «Укрпластик, тобто мало місце надання послуг з перевезення товарів протягом значного періоду часу. Надання зазначених послуг регулюється Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність»та главою 65 Цивільного кодексу України. Розмір плати, порядок розрахунків при наданні транспортно-експедиційних послуг встановлюється договором транспортного експедирування за домовленістю сторін. Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність»/ст.9/ передбачено, що підтвердженням витрат експедитора є документи /рахунки, накладні тощо/, видані суб»єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування або органами влади. При укладанні договору сторони можуть передбачати, що акти наданих послуг складаються не по кожній операції, а за підсумками тижня, місяця або кварталу. ВАТ «Укрпластик» проводило оплату за надані йому транспортно-експедиційні послуги за підсумками визначеного часу, після того як було проведено митне оформлення товару, на підставі виставлених підприємством-перевізником рахунків-фактур. Єдиним документом, що підтверджує витрати по перевезенню до митного кордону України, який міг бути наданий ВАТ «Укрпластик»при митному оформленні імпортованого товару, є довідка підприємства-перевізника, оскільки оплата за надані транспортно-експедиційні послуги проводилася на підставі рахунків-фактур, які надавалися ВАТ «Укрпластик» після митного оформлення товару, що не суперечить діючому законодавству України.

Довідки підприємств-перевізників, що надавалися позивачу з метою визначення останнім митної вартості імпортованого товару, містять відомості про маршрут перевезення, розмір плати за надання транспортно-експедиційних послуг та підписи керівника і головного бухгалтера цього підприємства та є єдиним первинним документом на час митного оформлення та на підставі яких ВАТ «Укрпластик»визначало свої витрати по доставці товару до митного кордону. Оскільки, за договорами, укладеними з перевізниками, Позивачу надавалися послуги з перевезення вантажу і по митній території України, тобто, митний кордон не був кінцевим місцем доставки вантажу, тому доставка вантажу до митного кордону України є частиною господарської операції, а посилання на обов»язкове складання акту наданих послуг з перевезення вантажу до митного кордону України, чинним законодавством України не передбачене.

Згідно з п.8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідальність за недостовірність даних, відображених в первинних документах, несуть ті особи, які склали та підписали зазначені документи.

Отже, позивачем митна вартість імпортованих товарів визначалась згідно з даними довідок підприємств-перевізників за період з 1 грудня 2004 року по 31 грудня 2007 року і тому вона є об»єктивною та базується на документально підтверджених даних та піддається обчисленню.

Таким чином, згідно з висновком № 4517/4518, складеним 19 червня 2008 року Київським НДІ судових експертиз, позивачем, як декларантом, в період з 1 грудня 2004-2007 роки, при проведенні митного оформлення імпортованого товару, митна вартість визначалась відповідно до вимог законодавства України, а ведення бухгалтерської звітності на ВАТ «Укрпластик» здійснюється на підставі Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; отримання документів від контрагентів, які впливають на розмір митної вартості, не зобов»язує Позивача подавати до митниці уточнення по коригуванню митної вартості імпортованих товарів, після проходження митного оформлення товару; позивач не зобов»язаний передекларувати митні товари або подавати уточненні розрахунки щодо сплати податку на ПДВ та мита, при отриманні рахунків-фактур експедиторів та перевізників, данні яких не співпадають /більше або менше/ з даними раніше представлених довідок; проведення Позивачем перерахунку митної вартості імпортованих товарів та визначення податкового зобов»язання по сплаті податку на додану вартість, мита та штрафних санкцій, у зв»язку з чим надіслання до Київської регіональної митниці розрахунку № 10/8-316 від 21 січня 2008 року та проведення оплати донарахованих сум платіжним дорученням від 18.01.2008 року №60130 не передбачено законодавством України; відповідно до представлених документів, Позивачем митна вартість на імпортовані в 2005-2007 роках товари, сировину визначена відповідно до вимог законодавства України, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються /вартість операції/, в т.ч. на підставі даних, що значаться в довідках підприємств-перевізників, несуть особи, які склали та підписали довідки про вартість автоперевезень до митної території України, а саме керівники та головні бухгалтери авто перевізних підприємств. Відповідальність за розмір митної вартості імпортованих Позивачем в 2005-2007 роках товарів, сировини несе декларант –Позивач;

збільшення /зменшення/ митної вартості товарів, що імпортується Позивачем може змінювати податкове навантаження Позивача та доходи бюджету лише в частині сплати мита; встановлені за висновками викладеними в проміжному акті № 0002/8/128000000/ перевірки дотримання Позивачем законодавства України з питань митної справи за період з 01.12.2004 р. по 01.12.2007 року, донарахування за 232 вантажно-митними деклараціями податку на додану вартість та мита, нормативно та документально не підтверджуються.

Суд вважає, що у разі незгоди позивача з Проміжним актом перевірки Департаменту аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України від 7 квітня 2008 року № 002/8/128000000/ перевірки дотримання Відкритим акціонерним товариством «Укрпластик»законодавства України з питань митної справи за період з 01.12.2004 р. по 01.12.2007 р., позивач може скористатися своїм правом на оскарження його у встановленому законодавством порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем позивачу аудиторські послуги надавались у відповідності з вимогами чинного законодавства України, якісно та не призвели до завдання збитків.

Позивачем не доведені обставини, які б свідчили про завдання йому збитків внаслідок неякісного надання аудиторських послуг Відповідачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Це стосується позивача, який належними засобами доказування повинен був довести, що аудиторські послуги надані позивачем неякісно.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя