ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2008 Справа № 13/111

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра”,с.Велика Багачка, Полтавської області

до Приватного підприємства “Довіра 1”, с. Велика Багачка, Полтавської області

про зобов”язання припинення дій

Суддя: Босий В.П.

Представники:

від позивача: не з”явився.

від відповідача: Іваненко С.А., дов. від 14.062008р.

Обставини спору: Розглядається позовна заява про зобов”язання припинення дій по обробітку полів, що входять до складу земель, які зазначені у додатку до договору про спільну діяльність від 05.06.2007р. з використанням виробничих потужностей та матеріально-технічної бази, що належить іншим юридичним чи фізичним особам, окрім ТОВ "Довіра" та залученим третім особам.

Представник позивача вдруге в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Але позивачем не надано доказів поважності причини неявки свого представника. Відповідно до ст. 28 ГПК України керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Таким чином, інститут представництва в господарському процесі не обмежує сторони в залученні до участі в справах інших представників.

Крім того, статтею 69 ГПК України передбачено, що господарський спір має бути вирішено у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Строк вирішення даного спору закінчився.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянуши матеріала справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив, що 05.06.2007р. між сторонами по справі укладено договір про спільну діяльність, відповідно до умов якого сторони домовились про організацію спільної діяльності в сфері вирощування сільськогосподарської продукції та обробітку земель, що орендуються та будуть орендуватися в майбутньому відповідачем. Сторонами обумовлено розподіл між ними отриманого прибутку.

Згідно п. 3.1.2 Договору відповідач зобов"язувався не залучати, в тому числі на умовах оренди, до обробітку орендованих земель виробничі потужності та матеріально-технічну базу, що належить іншим юридичним та фізичним особам, окрім ТОВ "Довіра" та залученим ним третім особам.

Позивач вказує, що відповідач, всупереч умовам Договору, використовував техніку при обробці земель, що належить ЗАТ "Великобагачанський комбікормовий завод" та фермеру Балюк С.Д.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Суд вважає, що заявлена позивачем вимога про зобов"язання відповідача припинити дії по обробітку полів, що входять до складу земель, які зазначені у додатку до договору про спільну діяльність від 05.06.2007р. з використанням виробничих потужностей та матеріально-технічної бази, що належить іншим юридичним чи фізичним особам, окрім ТОВ "Довіра" та залученим третім особам - не відповідає способам захисту порушеного права, враховуючи наступне.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте всупереч вимогам ст.33 ГПК України позивач не надав суду належних доказів вини відповідача, не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Позивач не довів факту використання відповідачем виробничих потужностей та матеріально-технічної бази інших юридичних чи фізичних осіб.

Відповідно до ст.20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання. Кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначеного суб'єкта захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення: примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач своїми діями порушив його право.

Таким чином, зі змісту наведених норм закону вбачається, що вимога про зобов"язання припинити дії по обробітку полів може мати місце лише в аспекті юридичної оцінки обставин справи та обґрунтованості заявлених вимог в процесі розгляду спору про право матеріальне (наприклад, розірвання договору про спільну діяльність), проте не може бути предметом окремого позову. І як наслідок, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 39, 82-85 ГП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Суддя                                                                                Босий В.П.