СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.07.08
Справа №  18/52/08

Суддя   Носівець В.В.

за позовом
концерну “Міські теплові  мережі” в особі
філії Концерну “Міські теплові  мережі”
Шевченківського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський,
137, фактична  адреса:69074, м.
Запоріжжя, вул. Цитрусова, 9)

до приватного
підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості в сумі
1160,29  грн.,

Суддя
Носівець В.В.

Представники сторін:

Від позивача: Кобець
Р.В. -довіреність №7/27 від 02.01.2008року

Від відповідача: не
прибув

СУТНІСТЬ  СПОРУ:

30.05.2008 року до господарського
суду Запорізької області звернувся концерн “Міські теплові мережі” в особі
філії Концерну “Міські теплові мережі” Шевченківського району з позовом до
приватного підприємця ОСОБА_1про стягнення 1160,29 грн., на підставі Договору
купівлі-продажу теплової енергії №345056 від 01.01.2007р. та ст. ст. 526, 530  ЦК України і ст.ст. 193, 276 ГК України.

Ухвалою суду від 04.06.2008 року
порушено провадження у справі № 18/52/08, судове засідання призначено на
25.06.2008 року. Ухвалою суду від 25.06.2008р., розгляд справи, в порядку ст.
77 ГПК України, був відкладений до 28.07.2008 року. Судове засідання закінчено
28.07.2008 року оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні 28.07.2008р. подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої,
просить суд стягнути з відповідача судові витрати, у зв'язку із  оплатою останнім суми боргу у повному обсязі.

Заява про уточнення позовних вимог
відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечить чинному законодавству
України та приймається судом до розгляду.

Судом розглядаються уточнені
позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
прибув, належного представника не направив, відзив на позовну заяву не надав,
про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. Ухвали суду, направлені  за адресою, вказаною у  позовній заяві, до суду не  повертались.

Справа розглянута в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та
без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника позивача суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між позивачем -
концерном “Міські теплові мережі” (теплопостачальна організація) та
відповідачем - приватним підприємцем ОСОБА_1(споживач) був укладений договір
купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 345056 (далі -Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору,
теплопостачальна організація взяла на себе зобов'язання відпустити теплову
енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити
її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими
умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними
частинами.

Пунктом 3.2.6 Договору, визначено,
що споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Згідно пункту 6.2 Договору,  розрахунковим періодом  є
календарний місяць.

Відповідно до умов п. 6.3 Договору
підставою для розрахунків споживача з теплопостачальної організацією є рахунок
та акт приймання-передачі.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води у січні - березні
2008 року на загальну суму 1160,29 грн., що підтверджується актами
приймання-передачі теплової енергії та рахунками за відповідні місяці.

Відповідно до п. 6.4 Договору,
споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму
заборгованості за фактично спожиту теплову енергію. Споживач має право робити
передоплату.

Як свідчать матеріали справи та не
заперечується сторонами, позивач свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді № 345056 від 01.01.2007 року виконав у повному
обсязі.

Відповідач свої  зобов'язання за  Договором не виконував належним чином.

Судом встановлено, що відповідач до
звернення позивача з позовом до суду, частково оплатив вартість отриманої
теплової  енергії у гарячій  воді у розмірі 400 грн., про що свідчить
виписка банку від 22.05.2208р.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 193 ГК України
господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Аналогічний  припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Оцінивши надані докази, вивчивши
матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення з
відповідача 400,00 грн. основного боргу є необґрунтованою, оскільки на момент
звернення до суду, заборгованість за Договором, в частині 400,00 грн. була
погашена відповідачем.

Таким чином, вимога позивача в
частині стягнення з відповідача 400,00 грн. основного  боргу
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що після
звернення позивача до суду, відповідач сплатив на користь позивача 760,29 грн.
заборгованості за договором, а саме: 30.05.2008 року  - 300,00 грн. та  04.06.2008 року -460,29 грн., що
підтверджується банківськими виписками від 30.05.2008р. та від 04.06.2008р.

Згідно з п. 11 ст. 80
ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, провадження у справі,
в частині стягнення  з відповідача на
користь позивача 760,29 грн. основного
боргу, підлягає припиненню на підставі п. 11 ст.80 ГПК України,
у зв'язку із відсутністю предмету  спору.

Судові витрати покладаються на
сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до статті 49 ГПК
України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, п. 11
ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Провадження у справі в частині
стягнення 760,29 грн. основного боргу
припинити.

2.          В іншій  частині
позову відмовити.

3.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1, р/р № НОМЕР_2в АБ “Металург”, МФО НОМЕР_3) на
користь концерну “Міські теплові  мережі”
в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Шевченківського району (юридична
адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса:69074,
м.Запоріжжя, вул. Цитрусова, 9; , п/р №0001 в АКБ
“Індустріалбанк”, м.Запоріжжя, МФО 313849) 66 (шістдесят шість) грн.
83коп.  державного мита та 77 (сімдесят
сім) грн. 32 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу. Видати наказ.

Суддя
В.В. Носівець