СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.08
Справа № 9/98

Суддя Ворожцов
А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій
"ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ",
м. Бровари Київської області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про стягнення 6752 грн. 38 коп.

в присутності
представників:

від позивача - Чуйко А.В., дов.
б/н від 10.03.08,

від відповідача
- не прибув

в с т а н о в и в:

позивачем
заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 5194,14
грн. та штрафу у розмірі 1558,24 грн. за договором
поставки від 06.12.06 № 562/2006.

Відповідач, СПД ОСОБА_1, відзив на позов не надав, участь
у судовому засіданні не взяв, про час і місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В обгрунтування
позовних вимог позивач посилається на вищезгаданий договір від
06.12.06 № 562/2006, за яким він зобов'язався здійснити поставку автомобільних
товарів, а відповідач -прийняти та оплатити отриманий товар.

Відповідно до
п. 3.1 договору оплата за товар здійснюється авансом у розмірі 14,29% від
вартості, вказаної у додатках до договору, решта коштів повинна сплачуватися
щомісячно згідно із графіком, визначеним додатками до договору.

Оскільки
відповідач не розрахувався за товар, позивач звернувся до нього з претензією №
184 від 20.08.07 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 5194,14 грн.
в строк до 20.09.07, однак борг не був погашений.

Пунктом 10.2
передбачена відповідальність за прострочення виконання грошових  зобов'язань у вигляді штрафу у розмірі 30%
від загальної вартості невиконаного зобов'язання, що становить 1558,24 грн.

Оцінивши
доводи позивача і надані ним докази, суд дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір від
06.12.06 № 562/2006, за яким він зобов'язався здійснити поставку автомобільних
товарів, а відповідач -прийняти та оплатити отриманий товар.

Відповідно до
п. 3.1 договору оплата за товар здійснюється авансом у розмірі 14,29% від
вартості, вказаної у додатках до договору, решта коштів повинна сплачуватися
щомісячно згідно із графіком, визначеним додатками до договору.

Оскільки
відповідач не розрахувався за товар, позивач звернувся до нього з претензією №
184 від 20.08.07 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 5194,14 грн.
в строк до 20.09.07, однак борг не був погашений.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до
ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор
-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до
ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до
ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

За правилами ч.
6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань
встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ за
весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Відповідно до
п. 10.2 договору сторони передбачили майнову відповідальність відповідача за
прострочення оплати за отриманий товар у вигляді штрафу у розмірі 30% від
загальної вартості невиконаного зобов'язання.

Згідно з п. 3.1
відповідач перерахував позивачу авансом у розмірі 14,29% від вартості товару,
залишок несплаченого товару становить суму 5194,14 грн., яка була
заявлена у претензії № 184 від 20.08.07.

Пунктом 3.1.2
договору сторони передбачили щомісячну оплату решти вартості отриманого товару
за графіком, який міститься у додатку до договору (а.с. 14)

Додатком до
договору сторони передбачили щомісячну оплату у розмірі 1242,86 грн., починаючи
з 06.12.06 по 06.06.07.

Відповідно до
ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один рік.

Позивач
звернувся до суду з позовом 07.05.08, таким чином, стягненню підлягає
штраф у розмірі 30% від неоплачених сум, починаючи з 06.06.07р., тобто 1558,24
грн. (5194,14 грн. х 30%).

На підставі
ст.ст. 47-1, 49 ГПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь
позивача.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.  47-1, 49,
82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов
задовольнити.

2. Стягнути з
відповідача, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1, на користь
позивача, ТОВ "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ",
юридична адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності, 24,
фактична адреса: 02089, м. Київ, вул. Радистів, 73а, код 33212540, боргу у
розмірі 5194,14 грн. та штрафу у розмірі 1558,24 грн.
за договором поставки від 06.12.06 № 562/2006, крім того, судові витрати в сумі
220,0 грн., у т.ч. держмито - 102,0 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Наказ видати
після набрання законної сили даним рішенням.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
А.Г.Ворожцов