ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.08 Справа № 20/164/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Дніпрорудненського комунального підприємства “Тепловодоканал”, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне

до: Приватного підприємства “ВВ Сервіс”, Запорізька область, м.Енергодар

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відкрите акціонерне товариство “Завод будівельно –опоряджувальних машин”, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне

про стягнення 101 336,07 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Федько Н.П.. (в.о. директора, розпорядження №20 від 02.04.2007р.);

Від відповідача – не зявився;

Від третьої особи – Крамаренко А.А. (довіреність №4 від 03.01.2008р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги до Приватного підприємства “ВВ Сервіс” та ВАТ “Завод будівельно –опоряджувальних машин” про стягнення з винного відповідача на користь позивача 101336,07 грн. основного боргу на підставі угоди про перевід боргу № 79 від 02.08.2006р., угоди від 09.08.2006р. про доповнення договору №79 від 02.08.2006р.

Ухвалою суду від 20.02.2008р. порушено провадження у справі №20/164/08, судове засідання призначено на 18.03.2008р. Ухвалами суду розгляд справи відкладався до 08.04.2008р., 18.04.2008р. Ухвалою суду від 18.04.2008р. судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство “Завод будівельно-опоряджувальних машин”, одночасно виключивши його з числа відповідачів.

У судовому засіданні 18.04.2008р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням представників сторін судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Заявою від 14.04.2008р. позивач уточнив позовні вимоги, просить залучити ВАТ “Завод будівельно –опоряджувальних машин” в якості третьої особи, а суму 101336,07 грн. основного боргу за період часу з 01.09.2006р. по 01.08.2007р. стягнути з відповідача ПП “ВВ Сервіс” на підставі угоди про перевід боргу № 79 від 02.08.2006р., угоди від 09.08.2006р. про доповнення договору №79 від 02.08.2006р., ст.ст. 197, 198 ГК України, ст.ст.525,526,530, 528 ЦК України.

Заява про уточнення позовних вимог прийнята судом в порядку ст.22 ГПК України до розгляду.

Також позивачем заявлено клопотання в якості забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача ПП “ВВ Сервіс”. Клопотання судом відхилено як необґрунтоване.

Відповідач у судові засідання не з’явився, проти задоволення позову не заперечив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, зазначену в позовній заяві, а також в ЄДРПОУ: м.Енергодар, вул. Козацька, 26, кв.33.

Суд визнав наявні матеріали достатніми для розгляду справи у відсутність відповідача у порядку ст.75 ГПК України.

ВАТ “Завод будівельно –опоряджувальних машин”, залучений спочатку в якості відповідача, проти позову заперечує, оскільки ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.06.2004р. порушено провадження по справі № 19/84 (04) про банкрутство відповідача. Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Вимоги позивача у розмірі 331645,49 грн., як конкурсні, визнані господарським судом Запорізької області у рамках провадження по справі № 19/84(04) про банкрутство відповідача. Таким чином, позивач є конкурсним кредитором ВАТ “Завод будівельно –опоряджувальних машин”. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2006р. затверджено мирову угоду від 21.03.2006р. по справі № 19/84(04) про банкрутство. В додатку №1 до мирової угоди від 21.03.2006р. в переліку грошових вимог кредиторів під №3 зазначений позивач з сумою заборгованості у розмірі 331645,49грн. Відповідно до положень п. 11 мирової угоди від 21.03.2006р. кредитори надають боржнику (третій особі) відстрочку погашення заборгованості за грошовими зобовязаннями строком до 01.01.2017р. відповідно до графіка (додаток№3) кожен календарний рік рівними частинами від суми вимог, що підлягають погашенню. Пунктом 20 мирової угоди прямо передбачено, що з дня затвердження даної мирової угоди господарським судом не підлягають виконанню платіжні, виконавчі та інші документи, які предявляються боржнику по виконанню обовязків, погашення яких передбачено даною мировою угодою.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін,

суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.06.2004р. порушено провадження по справі № 19/84 (04) про банкрутство ВАТ “Завод будівельно –опоряджувальних машин”. Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 02.02.2006р. у справі №19/84 (04) вимоги Дніпрорудненського комунального підприємства “Тепловодоканал” (позивач) у розмірі 331645,49грн. визнані як конкурсні.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2006р. затверджено мирову угоду від 21.03.2006р. по справі № 19/84(04) про банкрутство. В додатку №1 до мирової угоди від 21.03.2006р. в переліку грошових вимог кредиторів під №3 зазначений позивач з сумою заборгованості у розмірі 331645,49грн., та під №5 –відповідач ПП “ВВ Сервіс” з заборгованістю 362013,18грн. Відповідно до положень п. 11 мирової угоди від 21.03.2006р. кредитори надають боржнику (третій особі) відстрочку погашення заборгованості за грошовими зобовязаннями строком до 01.01.2017р. Вимоги кредиторів погашаються з 01.01.2017р. відповідно до графіка (додаток№3) кожен календарний рік рівними частинами від суми вимог, що підлягають погашенню. Пунктом 20 мирової угоди передбачено, що з дня затвердження даної мирової угоди господарським судом не підлягають виконанню платіжні, виконавчі та інші документи, які предявляються боржнику по виконанню обовязків, погашення яких передбачено даною мировою угодою.

Згідно з п.23 мирової угоди кредитори, що є стороною по даній мировій угоді, можуть укладати між собою договори про уступку один одному права вимоги у відношенні грошових сум, що підлягають виплаті по даній мировій угоді.

Відповідно до п.24 мирової угоди боржник у відношенні грошових сум, що підлягають виплаті ним по даній мировій угоді, має право укладати договори переводу боргу.

02.08.2006р. між Відкритим акціонерним товариством “Завод будівельно-опоряджувальних машин” (боржник, третя особа) та приватним підприємством “ВВ Сервіс” (відповідач, новий боржник) укладено договір № 79 (в подальшому Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору “боржник” передає, а “новий боржник” приймає на себе зобовязання першого та стає боржником відповідно до мирової угоди від 21.03.2006р., укладеної між боржником ВАТ “Завод будівельно-опоряджувальних машин” та кредитором по справі № 19/84(04), затвердженої ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2006р. по справі № 19/84(04) в частині заборгованості ДКП “Тепловодоканал” (в подальшому –“кредитор”) на суму 331645,49 грн.

По даному Договору “Новий боржник” зобовязався здійснити (замість “боржника”) погашення заборгованості в сумі 331645,49 грн. на користь “кредитора”. Договір підписаний ВАТ “Завод будівельно-опоряджувальних машин”, ПП“ВВ Сервіс” та ДКП “Тепловодоканал”.

09.08.2006р. між “боржником” ВАТ “Завод будівельно-опоряджувальних машин”, новим боржником ПП “ВВ Сервіс” та кредитором ДКП “Тепловодоканал” було укладено угоду про доповнення договору № 79 від 02.08.2006р, відповідно до якої доповнено договір № 79 від 02.08.2006р. пунктом 1.3, виклавши його в наступній редакції: розрахунки з “кредитором”, відповідно до п. 1.2 договору №79 здійснюються “новим боржником” протягом трьох років шляхом щомісячного перерахування на розрахунковий рахунок “кредитора” 9212,37 грн., починаючи з 01.09.2006р. по 01.09.2009р. Розрахунок місячного перерахування 331645,49 : 36 місяців = 9212,37грн.

Пунктом 2 угоди сторони передбачили, що дана угода набирає чинності з моменту ї підписання та є невідємною частиною договору № 79.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Згідно з ст.520 ЦК України боржник у зобов’язанні може бути змінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Із змісту укладеної між сторонами у справі про банкрутство ВАТ “Завод будівельно-опоряджувальних машин” мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 15.05.2006р.,слідує, що нею передбачена можливість право укладати договори переводу боргу (п.24). Перевід боргу здійснено на відповідача за згодою кредитора, як і передбачено ст.ст.520,521 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у строк, встановлений договором №79 від 02.08.2006р. (з урахуванням доповнення від 09.08.2006р.), суму 9212,37 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2006р., не сплатив.

Приписами ст.33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відповідач не надав належних доказів відсутності його вини у невиконанні договору, чи сплати суми 101336,07грн.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача складає 101336,07 грн. за період з 01.09.2006р. по 01.08.2007р..

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що його зроблено вірно (9212,37грн. х 11місяців =101336,07грн.), тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 101336,07 грн. заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги заперечення третьої особи.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст.44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з приватного підприємства “ВВ Сервіс” (71500, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Козацька, 26 кв.33, р/р 0631 в АК ПІБ м. Енергодар, МФО 313098, ) на користь Дніпрорудненського комунального підприємства “Тепловодоканал”, (71630, м. Дніпрорудне, вул. Комсомольська, 11, Василівського району Запорізької області, р/р 75885 в відділенні ПІБ Промінвестбанку м. Дніпрорудне, ) суму 101336грн. 07коп. основного боргу, суму 1013грн.36 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 07.07.2008 р..