ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"11" листопада 2008 р. Справа № А20/281-08

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши справу

за позовом

Повного товариства «ДІЛА ЛОМБАРД –ДІАСАМІДЗЕ ДАВІД ШУКРІЄВИЧ ТА ДІМОВА ЛАРИСА МИКОЛАЇВНА»

до

Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області

про

визнання неправомірними дій та недійсним податкового повідомлення-рішення

секретар судового засідання: Павленко О.Є.

за участю представників:

від позивача

Діасамідзе Д.Ш., Дімова Л.М. - засновники, Кондратюк Л.Г. –бухг.

від відповідача

Володченко Т.І., довір. від 04.07.2008 р. № 29

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 11.11.2008 р. о 12 год. 00 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 17.11.2008 р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшов адміністративний позов Повного товариства «ДІЛА ЛОМБАРД –ДІАСАМІДЗЕ ДАВІД ШУКРІЄВИЧ ТА ДІМОВА ЛАРИСА МИКОЛАЇВНА»(далі за текстом - позивач) про визнання неправомірними дій та недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ в Обухівському районі Київської області (далі - відповідач) від 06.08.2008 р. № /0, яким позивачеві визначено податкове зобов'язання у сумі 36570,75 грн. та застосовані фінансові санкції у розмірі 73141,50 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги помилковістю висновку податкового органу про те, що при проведенні звернення стягнення на предмет застави позика, видана ломбардом під заставу таких предметів, розглядається як дохід фізичної особи від реалізації майна, що одержується такою особою від податкового агента, і тому ломбард повинен утримувати і перераховувати податок з доходів фізичних осіб за ставкою, встановленою Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Як зазначає позивач, відповідно до пп. 4.3.23 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», доходом, який не включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу, є основна сума депозиту (вкладу), внесеного платником податку до банку чи небанківської фінансової установи, яка повертає такому платнику податку основну суму кредиту. Водночас ломбард має спеціальний статус фінансової установи, виключним видом діяльності якої є надання на власний ризик фінансових кредитів фізичним особам.

На думку товариства, надана фізичній особі сума позики, зобов'язання щодо повернення якої забезпечується заставою певної речі такої фізичної особи, на протязі дії відповідного договору є лише сумою позики і залишається нею навіть у разі її неповернення.

У зв’язку з тим, що за позиковими операціями ломбард не є податковим агентом, оскільки у даному випадку він не може виконувати обов'язок щодо нарахування, утримання та перерахування податку до бюджету від імені та за рахунок платника податку, позивач вважає, що податкове зобов’язання та штрафні (фінансові) санкції застосовані ДПІ в Обухівському районі до ПТ «ДІЛА ЛОМБАРД –ДІАСАМІДЗЕ ДАВІД ШУКРІЄВИЧ ТА ДІМОВА ЛАРИСА МИКОЛАЇВНА»безпідставно.

Окрім того, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду була заявлена вимога про визнання неправомірними дій податкового органу щодо відкликання податкового повідомлення-рішення від 31.07.2008 р. № /0/3071, прийнятого за наслідками перевірки діяльності товариства. Позивач наголошував на відсутності такої підстави для відкликання листом податкового органу прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, як виявлення помилки в податковому повідомленні-рішенні, яке формується в АІС «Аудит»в автоматичному режимі, у вигляді невірного сформування суми за штрафними (фінансовими) санкціями.

У судовому засіданні 28.10.2008 р. позивач відмовився від зазначеної позовної вимоги і просить суд визнати недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ в Обухівському районі Київської області від 06.08.2008 р. № /0.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву вказує на те, що при перевірці правильності нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб при здійсненні операцій з продажу об'єктів рухомого майна було встановлено порушення позивачем приписів Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме - за період з 01.07.2006 р. по 31.03.2008 р. позивач, являючись посередником при операціях з продажу об'єктів рухомого майна та маючи статус податкового агента, у разі не викупу заставленого майна громадянами з сум виданих позик, не утримував та не перераховував до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплачених сум доходів на користь платників податку.

У зв’язку з викладеним відповідач вважає оспорюване податкове повідомлення-рішення правомірним.

У судових засіданнях 16.09.2008 р., 19.09.2008 р., 14.10.2008 р., 28.10.2008 р., 11.11.2008 р. представники позивача позовні вимоги підтримували, представники відповідача в судових засіданнях проти позову заперечували.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

ДПІ в Обухівському районі було проведено планову виїзну документальну перевірку повного товариства «ДІЛА ЛОМБАРД –ДІАСАМІДЗЕ ДАВІД ШУКРІЄВИЧ ТА ДІМОВА ЛАРИСА МИКОЛАЇВНА»з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2006 р. по 31.03.2008 р., за результатами якої був складений акт від 28.07.2008 р. № 1760/22-0/30839335.

При перевірці правильності нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб при здійсненні операцій з продажу об'єктів рухомого майна було встановлено порушення товариством вимог Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Позивач у періоді, що перевірявся, здійснював реалізацію послуг ломбарду з надання фінансових кредитів під заставу майна.

Як зазначено в акті перевірки, за період з 01.07.2006 р. по 31.03.2008 р. позивач, являючись посередником при операціях з продажу об'єктів рухомого майна та маючи статус податкового агента, у разі не викупу заставленого майна громадянами з сум виданих позик, не утримував та не перераховував до бюджету податок з доходів фізичних осіб, з виплачених сум доходів на користь платників податку, чим порушив вимоги ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Сума донарахованого товариству за результатами перевірки податкового зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб за 2006 –2008 р.р. складає 36570,75 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ в Обухівському районі було прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.07.2008 р. № /0/3071.

ДПІ в Обухівському районі 06.08.2008 р. листом №1776/10/171-37 повідомило платника, що в податковому повідомленні-рішенні від 31.07.2008 р., яке формується в АІС «Аудит»в автоматичному режимі, виявлено помилку, а саме: автоматично було невірно сформована сума за штрафними фінансовими санкціями, у зв’язку з цим податкове повідомлення-рішення від 31.07.2008 р. вважається відкликаним.

До зазначеного листа було додане нове податкове повідомлення-рішення від 06.08.2008 р. №/0, яким ПТ «ДІЛА ЛОМБАРД –ДІАСАМІДЗЕ ДАВІД ШУКРІЄВИЧ ТА ДІМОВА ЛАРИСА МИКОЛАЇВНА»визначено податкове зобов'язання у сумі 36570,75 грн. та застосовані фінансові санкції у розмірі 73141,50 грн., визнання недійсним якого і є предметом даного адміністративного позову.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»ломбарди належать до фінансових установ, видом діяльності яких є надання фінансових послуг, у тому числі надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Водночас одним із способів забезпечення зобов'язань за позикою (кредитом) є застава, умови якої повинні бути обумовлені сторонами у договорі позики.

Позика (фінансовий кредит) є грошовою сумою, яка підлягає поверненню, і протягом строку дії договору позики не може розглядатися як дохід фізичної особи, яка одержала таку позику (пп. 4.3.23 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»).

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про заставу»та ст. 589 ЦК України в разі невиконання боржником (позичальником) своїх обов'язків перед ломбардом під час закінчення строку дії договору позики кредитор, зокрема, ломбард, має право звернути стягнення за невиконаними обов'язками на предмет застави, тобто реалізувати такий предмет застави.

Із сум коштів, одержаних від цього продажу (включаючи основну суму наданої платнику податку застави), як передбачено п. 1.15 ст. 1 та п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», суб'єкт господарювання має нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб у порядку, визначеному статтею 8 цього Закону та за ставкою, встановленою пунктом 7.1. ст. 7 Закону.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», доходом фізичної особи є сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Згідно із Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб», сума позики є доходом фізичної особи, яка її одержує, але до визначеного договором терміну (до її повернення) вона не є об'єктом оподаткування.

Тобто по закінченню терміну дії договору, у разі невиконання фізичною особою зобов'язання, забезпеченого заставою, у такої фізичної особи виникає об'єкт оподаткування податком з доходів фізичних осіб у вигляді суми коштів, отриманих у позику та не повернутих у встановлений договором строк.

Відповідно до пп. 8.1.1 п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент, який нараховує оподатковуваній доход на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно пп. 8.1.2. п. 8.1. ст. 8 Закону податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом.

Відповідно до вимог п. 1.15 ст. 1 Закону податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Під час виплати грошових коштів за договором позики (при наданні позики) ломбарди як податкові агенти виконують функції лише в частині нарахування та виплати зазначених доходів (наданої позики).

У разі невиконання фізичною особою зобов'язання, забезпеченого заставою, по закінченню терміну дії договору та виникнення у фізичної особи об'єкту оподаткування, ломбард як податковий агент на підставі п. 1.15 ст. 1 та п. 12.1 ст.12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»має виконати інші свої функції, а саме: нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб у порядку, визначеному статтею 8 Закону та за ставкою пункту 7.1 статті 7 Закону (з попередньо нарахованої суми виплаченого доходу у вигляді суми позики), а також надати відповідно до пункту 19.2 статті 19 Закону податковому органу звітність за формою № 1-ДФ.

Згідно з п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно з пп. 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань.

Відповідно до пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі, коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що зазначені в акті перевірки порушення доведені податковим органом і не були спростовані позивачем під час судового розгляду.

Позивачем, серед інших заперечень правомірності прийняття ДПІ в Обухівському районі оспорюваного податкового повідомлення-рішення, вказувалося на те, що в акті перевірки податковою інспекцією зазначалося про пред’явлення товариством для перевірки закладних білетів, в той час як з 2003 року ломбард не використовує закладні білети, здійснюючи свою діяльність на підставі договорів.

Судом з’ясовано, що посилання в акті перевірки на пред’явлення позивачем закладних білетів є безпідставним, оскільки бланки закладних білетів використовувалися товариством в якості чернеток для виготовлення інших документів.

Проте зазначене помилкове посилання не впливає на встановлення відповідачем факту неутримання та неперерахування ломбардом податку з доходів фізичних осіб.

Окрім того, суд враховує, що проти факту неутримання та неперерахування ломбардом податку з доходів фізичних осіб не заперечує і сам позивач, вважаючи позицію податкового органу щодо необхідності вчинення таких дій необґрунтованою.

Також суд бере до уваги лист ДПА України від 25.07.2007 р. № 14809/7/22-3017, в якому Державна податкова адміністрація України зазначила, що роз'яснення стосовно виконання ломбардами функцій податкових агентів були надані ДПА України листами від 29.04.2006 р. № 4879/6/22-3011 та від 02.08.2006 р. № 8468/6/17-0716, а також що органам державної податкової служби у своїй роботі із зазначених питань слід керуватись податковим роз’ясненням, викладеним у листі ДПА України від 02.08.2006 р. № 8468/6/17-0716.

Так, у вказаному листі зазначено, що ломбарди у зв'язку із специфікою діяльності з надання фізичним особам позик під заставу майна не можуть при укладанні договору позик виконувати одразу всі покладені на податкового агента Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб»функції. Ломбард при укладанні договору позик виконує лише частину функцій, покладених на податкового агента, а саме: нараховує і виплачує позичальнику дохід.

Позиція ДПА України полягає в тому, що в межах специфіки діяльності ломбардів вони фактично отримують кошти від реалізації заставленого майна, у зв’язку з чим ломбард як податковий агент на підставі пункту 1.15 статті 1 та пункту 12.1 статті 12 вказаного Закону має виконати решту встановлених законом для податкового агента функцій (не виконаних у зв'язку із дією договору позики), а саме: нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб у порядку, визначеному статтею 8 даного Закону, та за ставкою згідно пункту 7.1 статті 7 Закону і направити податковому органу звітність за формою № 1ДФ.

У зв’язку з викладеним суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність у податкових органів різних регіонів України єдності у питанні визначення ломбардів як податкових агентів та їх обов’язку утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб, оскільки ДПА України у відповідному податковому роз’ясненні було визначено норми закону, якими слід керуватися податковим органам при вирішенні даного питання.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладені норми законодавства, за умови доведеності податковою службою обґрунтованості визначення позивачеві податкового зобов’язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя                     В.М. Бабкіна

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –17.11.2008 року.