ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.08 р.                     Справа № 38/49

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика „Пролетарська” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія Інтерхліб” м. Донецьк

про стягнення 4 961грн.60коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Петренко К.Г. представник за дов. № б/н від 09.04.2008 р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика „Пролетарська” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія Інтерхліб” м.Донецьк про стягнення суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 4 961грн.60коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги з посиланням на видаткові накладні № РН-0002096 від 12.03.2007 р., № РН-0002478 від 23.03.2007 р., № РН-0003039 від 10.04.2007 р., № РН-0003960 від 15.05.2007 р., № РН-0001741 від 28.02.2007 р., № РН- 0002758 від 02.04.2007 р., № РН-0003297 від 23.04.2007 р., № РН- 0003698 від 05.05.2007 р., № РН-0000365 від 15.01.2007 р., № РН-0000559 від 20.01.2007 р., № РН-0000823 від 29.01.2007 р., № РН-0001046 від 06.02.2007 р., № РН-0001462 від 19.02.2007 р.

09.04.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 02.04.2008р. № 22-10/960, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія Інтерхліб” значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 33280914) та знаходиться за адресою: 83000, м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. П’ятдесятиріччя СРСР, 106, кв.4. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Відповідач у судові засідання не з’явився, вимоги ухали суду не виконав, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями № 9160171, 8984413, 903177, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст. 75 ГПК України.

24.04.2008р. позивач надав суду лист № б/н, яким представив додаткові документи: копії банківських виписок про часткову сплату відповідачем заборгованості, копію листа – вимоги про оплату суми заборгованості направлену на адресу відповідача, копію квитанції про відправку листа – вимоги про оплату суми заборгованості на адресу відповідача, а також уточнив банківські реквізити відповідача, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

12.05.2008 р. позивач надав суду клопотання від 12.05.2008р., в якому просить направляти процесуальні документи за адресою: 83001, м.Донецьк, вул.Артема, 60, к.№ 3, Петренко Катерині Григорівні, який судом розглянутий та залучений до матеріалів справи.

21.05.2008р. позивач надав суду лист, в якому просить долучити до матеріалів справи наступні документи: розрахунок суми позову, лист № 157 від 20.05.2008 р. та копії видаткових накладних. Лист судом розглянуто, задоволено та залучено до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноваженого представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика „Пролетарська” (далі – позивач) у період з 15.01.2007 р. по 15.05.2007 р. здійснював поставки Товариству з обмеженою відповідальністю „Компанія Інтерхліб” (далі – відповідач) яйця курячого (далі- товар) на загальну суму 7101грн.04коп. на підставі видаткових накладних № РН-0002096 від 12.03.2007 р., № РН-0002478 від 23.03.2007 р., № РН-0003039 від 10.04.2007 р., № РН-0003960 від 15.05.2007 р., № РН-0001741 від 28.02.2007 р., № РН- 0002758 від 02.04.2007 р., № РН-0003297 від 23.04.2007 р., № РН-0003698 від 05.05.2007 р., № РН-0000365 від 15.01.2007 р., № РН-0000559 від 20.01.2007 р., № РН-0000823 від 29.01.2007 р., № РН-0001046 від 06.02.2007 р., № РН-0001462 від 19.02.2007 р., який був отриманий відповідачем, що підтверджується даними видатковими накладними та актом звірки взаємних розрахунків, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач зобов’язувався, на умовах усної домовленості, своєчасно оплачувати поставлений позивачем товар.

Відповідачем частково був оплачений поставлений товар у сумі 2139,44грн., що підтверджується банківськими

Оскільки відповідач не повністю розрахувався з позивачем за поставлений товар, тому останній 23.04.2008р. направив відповідачу вимогу, в якій пропонував у добровільному порядку протягом 7 календарних днів, з моменту отримання даної вимоги, погасити заборгованість за поставлений товар в сумі 4961,60 грн., але відповіді на неї в установлений строк не отримав.

Оскільки до теперішнього часу відповідач у повному обсязі не розрахувався за поставлений товар, тому позивач просить суд стягнути з відповідача залишок заборгованості у сумі 4961грн.60коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження заявлених позовних вимог посилається на видаткові накладні № РН-0002096 від 12.03.2007 р., № РН-0002478 від 23.03.2007 р., № РН-0003039 від 10.04.2007 р., № РН-0003960 від 15.05.2007 р., № РН-0001741 від 28.02.2007 р., № РН- 0002758 від 02.04.2007 р., № РН-0003297 від 23.04.2007 р., № 0003698 від 05.05.2007 р., № РН-0000365 від 15.01.2007 р., № РН-0000559 від 20.01.2007 р., № РН-0000823 від 29.01.2007 р., № РН-0001046 від 06.02.2007 р., № РН-0001462 від 19.02.2007 р. акт звірки розрахунків, лист № б/н від 24.04.2008 р., клопотання від 12.05.2008р., лист від 21.05.2008 р., правовстановлюючі документи, тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України (далі - ГК України) як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Статтею 193 ГК України передбачені загальні умови виконання господарських зобов’язань.

1. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Абзацем другим частини 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Матеріалами справи підтверджується наявність у діях позивача волевиявлення на встановлення правовідносин безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Пунктом 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання по сплаті боргу.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару ( ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Частиною другою ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача 23.04.2008 р. була направлена вимога, в якій позивач пропонував відповідачу погасити заборгованість за поставлену продукцію, але відповідач залишив її без розгляду та реагування.

Оскільки, відповідач до теперішнього часу у не у повному обсязі розрахувався з позивачем, то вимога позивача щодо стягнення залишку заборгованості у сумі 4961грн.60коп. є доказаною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 205, 218, 509, 526, 530, 692 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика „Пролетарська” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія Інтерхліб” м.Донецьк про стягнення суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 4 961грн.60коп., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія Інтерхліб” м.Донецьк (83000, м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. П’ятдесятиріччя СРСР, 106 кв.4, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика „Пролетарська” (83033, м.Донецьк, вул.Фабрична, 1-А, ) заборгованість у сумі 4 961грн.60коп., держмито у сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 21.05.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 4 примірника:

1 – до справи

3—сторонам у справі