ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

14.05.08            Справа № 17/162-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Здоров’я та краса”,

м. Харків

до Приватного підприємства Аптека “Едельвейс”, м. Миронівка

про стягнення 6 100,00 грн

Суддя Суховий В.Г.

Представники: згідно з протоколом судового засідання.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “Здоров’я та краса” (далі – Позивач) до Приватного підприємства Аптека “Едельвейс” (далі – Відповідач) про стягнення 6 100,00 грн заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.05.2008р.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує поставкою відповідачу за накладними № 8812, № 8820, № 10720, 10721, № 11524 товару на загальну суму 8 262,87 грн та неналежним виконанням відповідачем свого зобов’язання по його оплаті, а саме сплату відповідачем лише 2 162,85 грн.

08.05.2008р. до господарського суду від позивача надійшла заява № 83 від 05.05.2008р., в якій останній повідомляє про сплату відповідачем 14.04.2008р. частину боргу в сумі 600 грн, таким чином заборгованість відповідача становить 5 500 грн. Також позивач повідомляє про те, що позовні вимоги в сумі 5 500 грн підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача.

14.05.2008р. представник позивача в судове засідання не з’явився.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 31.03.2008р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 12104829 від 04.04.2008р.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд в с т а н о в и в:

Протягом вересня –жовтня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Здоров’я та краса” (позивач) поставило Приватному підприємству Аптека “Едельвейс” (відповідач) товару, на загальну суму 8 262,87 грн. А саме, згідно наступних накладних (належним чином завірена копії в матеріалах справи): № 8812 від 12.09.2007р. на суму 2 309,89 грн, № 8820 від 12.09.2007р. на суму 568,59 грн, № 10720 від 11.10.2007р. на суму 2 451,30 грн, № 10721 від 11.10.2007р. на суму 127,73 грн, № 11524 від 24.10.2007р. на суму 2 805,36 грн.

Отже, сторонами на підставі ст. ст. 202, 205 Цивільного кодексу України було укладено угоду, згідно з якою у відповідача на підставі ст. ст. 11, 509, 626 ЦК України виникло зобов’язання щодо оплати за отриманий товар.

Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення своїх зобов’язань відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши відповідачу лише 2 162,85 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий від позивача товар становить 6 100,00 грн.

Представником позивача було подано заяву № 83 від 05.05.2008р., в якій останній повідомляє про сплату відповідачем 14.04.2008р. частину боргу в сумі 600 грн.

Отже, спір в частині стягнення 600 грн. заборгованості за отриманий товар врегульовано самими сторонами шляхом сплати їх відповідачем. Таким чином, предмет спору щодо стягнення частини основного боргу –600 грн. відсутній, а справа в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 11 частини першої ст. 80 ГПК України.

Таким чином, на час вирішення спору заборгованість відповідача за отриманий товар становить 5 500 грн (6 100 грн –600 грн).

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки, зі змісту укладеного сторонами договору шляхом складання документів, а саме накладних № 8812, № 8820, № 10720, 10721, № 11524 неможливо визначити строк оплати отриманого товару відповідачем, господарський суд дійшов висновку, що момент оплати товару сторонами не визначений.

Згідно з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

20.12.2007р. позивачем було направлено відповідачу вимогу (претензію, а.с. 21-22) № 56 (що підтверджується фінансовим чеком № 8239 від 20.12.2007р. та повідомленням про вручення поштового відправлення № 7748437 від 25.12.2008р., а.с. 23) з пропозицією розрахуватися за отриманий товар. Проте, відповідачем відповіді не було надано, заборгованість сплачена не була. 19.02.2008р. позивачем також направлялась відповідачу досудове нагадування щодо оплати отриманого товару, проте вона теж залишилася без відповіді.

Оскільки сторонами строк настання оплати невизначений, а вимога позивача про сплату заборгованості за отриманий товар була отримана відповідачем 25.12.2007р., обов’язок відповідача по сплаті заборгованості з урахуванням семиденного строку, передбаченого ст. 530 та ч.5 ст. 254 ЦК України настав 08.01.2008р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 5 500 грн. заборгованості за отриманий по накладним товар є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства Аптека “Едельвейс” (код 23238336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Здоров’я та краса” (код 33065955) 5 500 грн. основного боргу, а також судові витрати: держмито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. Провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 600 грн. припинити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.