ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2008 р. Справа № 08/363-07

вх. № 12547/3-08

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Кононенко Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Чумак Ю.О., дов. № 127 від 08.01.2008 року відповідача - Балла В.В., дов. № 32 від 11.01.2008 року

розглянувши справу за позовом КП "Водоканал" Лозівської міської ради, м. Лозова

до Відділу освіти Лозівської РДА, м. Лозова

про стягнення 8009,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за водопостачання згідно договору № 347 від 01.09.2005 року в сумі 8009,36 грн. з якої: 6954,51 грн. основного боргу, 143,13 грн. 3% річних, 506,07 грн. інфляційних, 405,36 грн. пені. Також позивач просить покласти на відповідача витрати по веденню справи відповідно до ст. ст. 46, 49 ГПК України.

В судовому засіданні 21.05.2008 року оголошувалась перерва до 28.05.2008 року до 11:00 години.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01.09.2005 року між КП „Водоканал” Лозівської міської ради Харківської області (Водоканал) та Відділом освіти Лозівської райдержадміністрації (Абонент) був укладений договір № 347 на відпуск води з комунального водопроводу. У відповідності до п.2 договору позивач зобов’язався забезпечувати відповідача питною водою в розмірах встановленого ліміту в об’ємі, достатньому для забезпечення технічних та особистих потреб, а відповідач у відповідності до п.7 договору зобов’язався оплачувати рахунки за воду в 3-денний термін з часу їх пред’явлення.

В п. 1 договору передбачено, що позивач в своїй діяльності керується Законами України „Про питну воду та питне водопостачання”, „Про житлово – комунальні послуги”, „Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України”, „Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів”, а також рішеннями та постановами Лозівської міської ради.

Відповідно п. 4 договору, на відповідача був покладений обов’язок в строк до 01.10.2005 року встановити водолічильник для обліку кількості використаної води.

Відповідачем був встановлений водолічильник SENSUS Qs Dy 25 мм № 2015700-05 та прийнято в експлуатацію 04.11.2005 року, що знайшло відображення в акті № 000463 від 04.11.2005 року.

20.10.2006 року було проведено контрольну перевірку показань водолічильника відповідача – Катеринівської ЗОШ та встановлений факт зриву пломби на водомірі, зворотному клапані, а також на крані встановленому на вільній лінії, діаметр якої складає 50 мм.

Відповідно пункту 4.19 „Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України” затверджених Наказом Держжилкомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65, зареєстрованих в Мін’юсті України 22.07.1994 року № 165/374 (далі Правила), встановлено, абонент відповідає за цілість та збереження водолічильників, пломб і з'єднань водолічильника, запірної арматури, манометра та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження. У разі пропажі або виходу з ладу водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла, циферблата, корпусу, зриву пломб, порушення з'єднань труб зі з'єднуючими частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу або гарячої води абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити вартість його демонтажу, ремонту та встановлення. При цьому Водоканал розраховує витрату води відповідно до п. 9.6 цих Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більше як за один місяць.

Знімати водолічильник, здійснювати будь-які зміни в його частинах або положенні на водомірному вузлі, де його встановлено, знімати пломби, накладені органами Держстандарту або представником Водоканалу, має право лише представник Водоканалу або абонент з дозволу відповідних працівників Водоканалу. У разі самовільних дій абонент також сплачує витрату води згідно з п. 9.6 цих Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більш як за один місяць.

Згідно п. 9.6. Правил, при виявленні представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента, Водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек, та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

На підставі цього відповідачеві було зроблено розрахунок витрат води за пропускною здатністю труби за період з 30.10.2006 року по 30.11.2006 року у розмірі 6954,51 грн.

Відповідач заперечує проти такого нарахування та вказує, що відповідно акту вих. № 70 від 25.12.2006 року, на держповірку водоміру Катеринівської ЗОШ, комісія, в складі оператора по госповірці водомірів Кураєва В.О., метролога „Харківдержстандартметрологія” Левченко А.С. та представника відповідача, склали акт про те, що при першій повірці водоміра Д-25мм. № 2015700-05, якій належить Катеринівській ЗОШ, виявлені відхилення в показниках в сторону збільшення: при витраті: 5 літрів +33%; при 20 літрах +37%; при 50 літрах +39%, що вказує на те, що засіб вимірювання збільшував фактично отриману воду. Комісією зазначено, що після перевірки та ремонту водомір відповідає нормі.

Відповідач також надав суду копію дублікату свідоцтва ДП „Харківський регіональний науково – виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (ДП „Харківстандартметрологія”) № 1380 від 22.12.2006 року, відповідно якого лічильник води крильчастий „SENSUS – 25” зав. № 2015700-05 визнаний придатним до застосування згідно ДСТУ 3580-97 „Лічильники холодної та гарячої води крильчасті. Загальні технічні умови”.

Суд наведені відповідачем заперечення вважає безпідставними, оскільки нарахування заборгованості зроблено за період з 30.10.2006 року по 30.11.2006 року, а зазначений акт складений 25.12.2006 року.

Крім того, до матеріалів справи доданий лист ДП „Харківський регіональний науково – виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (ДП „Харківстандартметрологія”) вих. № 05/08-420 від 28.01.2008 року, в якому зазначено, що водолічильник заводський № 2015700-05 був повірений на установці ПП „Бумеранг – 2” державним повірником ДП „Харківстандартметрологія” Левченком А.С. 22.12.2006 року. Результат повірки – негативний. У відповідності з ГОСТ 8.156-83 „Счетчики хололодной воды. Методы и средства поверки» та ДСТУ 2708:2006 „Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та проведення повірки” державним довірником Левченко А.С. була видана довідка про непридатність № 7116/1 від 22.12.2006 року. В цьому листі також зазначено, що при складанні акту № 70 від 25.12.2006 року співробітник ДП „Харківстандартметрологія” Левченко А.С. участі не приймав.

До матеріалів справи додана довідка ДП „Харківський регіональний науково – виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (ДП „Харківстандартметрологія”) № 7116/1 від 22.12.2006 року, відповідно якої лічильник води SENSUS Оп 25 мм зав. № 2015700-05 визнаний непридатним: основна відносна похибка перевищує допустимі межі.

У відповідності до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд, дослідивши дублікат свідоцтва ДП „Харківський регіональний науково – виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (ДП „Харківстандартметрологія”) № 1380 від 22.12.2006 року, наданий відповідачем, дійшов висновку, що не може прийняти його як належний доказ по справі, оскільки він містить суперечливі дані в порівнянні з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. Крім того, суд оцінює його критично, оскільки у суду виникають сумніви стосовно його належності та достовірності.

Враховуючи викладене, суд вважає дії позивача щодо розрахунку відповідачеві витрат води за період з 30.10.2006 року по 30.11.2006 року за пропускною здатністю труби відповідно п. 4.19 Правил, такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується направлення відповідачеві рахунків на сплату.

Загальні умови виконання зобов'язання встановлені ст. 526 ЦК України згідно якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення 6954,51 грн. основного боргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

У відповідності зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позов в частині стягнення 506,07 грн. інфляційних та 143,13 грн. 3% річних обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 7 договору №112, зобов’язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі не нижче облікової ставки НБУ з дня отримання бюджетних коштів. Позивачем наданий обґрунтований розрахунок пені, який відповідає вимогам Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 року, тому позовні вимоги в частині стягнення 405,36 грн. пені також підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України , у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційна - технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог. Тому суд вважає за необхідне витрати по сплаті державного мита в розмірі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. покласти на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, ст. 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Лозівської районної державної адміністрації Харківської області (адреса: 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Лозовського, 10а, р/р 966 в УДК в Харківській області, МФО 851011, код ОКПО 02146162) на користь Комунального підприємства „Водоканал” Лозівської міської ради Харківської області (адреса: 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Степова, 3, р/р 6 в ХОД Райффайзен банк „Аваль” м. Харків, МФО 350589, код ОКПО 33373500) – 6954,51 грн. основного боргу, 405,36 грн. пені, 143,13 грн. трьох відсотків річних, 506,07 грн. інфляційних витрат, 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Повний текст рішення підписаний 30.05.2008 року.

Суддя Кононова О.В.