КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008                                                                                           № 35/156

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Міжнародна агропромислова корпорація"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.05.2008

у справі № 35/156 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Кристал-М"

до                                                   Закрите акціонерне товариство "Міжнародна агропромислова корпорація"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 99081,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.05.2008 р. у справі № 35/156 позов ВАТ „Крістал-М” до ЗАТ „Міжнародна агропромислова компанія” про стягнення 99081,85 грн. задоволений в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове яким залишити позовні вимоги без задоволення.

Позивач в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 01.09.2006 сторонами укладений договір № 1 про вирощування, збирання і переробку цукрових буряків у 2006 році на давальницьких умовах, на підставі якого сторони взяли на себе зобов’язання спільними зусиллями стабілізувати урожайність і виробництво цукрових буряків.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до умов договору, відповідач поставив позивачу цукровий буряк в кількості 13725,273 тон для переробки на давальницьких умовах за схемою, вказаною в п.4.1 та п.4.2 договору. В свою чергу, позивач з буряка виробив 1021,974 тон цукру-піску, 6682,785 тон жому, 391,391 тон меляси (патоки).

Позивач звернувся до відповідача з проханням погасити суму заборгованості за перевезення цукрових буряків, мішків, витрат з утилізації жому. Але, врахуючи що відповідач не погасив заборгованість, відповідь на претензію не надав, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом, якій судом був задоволений в повному обсязі.

Заперечуючи проти рішення, відповідач звертає увагу на те, що стягнення 61178,85 грн. є незаконним та не відповідає дійсності, оскільки в порушення вимог, утилізація відбувалося без залучення представника відповідача, у позивача відсутній висновок СЕС на утилізацію жому, а тому в цій частині рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до умов договору (розділ ІІІ), позивач повинен був відпустити відповідачу належну йому кількість готової та допоміжної продукції, зокрема, жому, але жом відповідачу не був відданий, оскільки довіреності та накладні вказують на те, що відповідачу відпущений лише цукор.

Згідно п.5.1 договору, якщо відповідач не завершив виборку належного йому жому, жом підлягає утилізації за рахунок відповідача.

Однак, відповідно до п.3, п.5 „Порядку вилучення, утилізації та знищення непридатних для використання сільськогосподарської сировини і харчових продуктів”, затвердженого Постановою КМУ № 1065 від 28.12.1995р., утилізація жому повинна проводитися з залученням представника відповідача та посадових осіб здійснюючих державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про пестициди та агрохімікати, акт про утилізацію повинен бути погоджений головним санітарним лікарем.

З акту санітарно-епідеміологічного обстеження об’єкта від 13.07.07 встановлено, що місце для утилізації відходів органами самоврядування не визначалося, державною СЕС не погоджувалося, що є порушенням ст. 33 Закону України „Про відходи”.

Акт санітарно-епідеміологічного обстеження об’єкта від 20.07.07 вказує на те, що санкціоновані жомові ями порожні.

Колегія суддів не приймає до уваги та ставить під сумнів акт виконаних робіт щодо утилізації жому на загальну суму 61187,85 грн., оскільки підписаний в односторонньому порядку тільки позивачем, та на сам головне те що, позивач звернувся до суду з позовними вимогами у березні 2008 року, господарським судом прийняте рішення 21.05.2008, а акт виконаних робіт складений 30.09.2008р.

Таким чином, колегія суддів вважає недоведеним факт утилізації позивачем жому у кількості 6682,785 тон., а тому рішення господарського суду в цієї частині підлягає скасуванню.

В частині стягнення боргу за мішки та перевезення, рішення господарського суду залишається без змін, в зв’язку з тим, що 37903,12 грн.( 25069,12 грн. послуги з перевезення, 12834 грн. - вартість мішків) відповідач визнав та зазначив що ця заборгованість виникла в результаті коливання цін на зернові культури протягом 2007 року.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду є таким, що підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ЗАТ „Міжнародна агропромислова компанія” задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року у справі № 35/156 скасувати в частині стягнення 61187,85 грн. за утилізацію жому цукрового буряка.

В інший частині рішення господарського суду м. Києва від 21.05.2008 № 35/156 залишити без змін.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Крістал-М” (08800 Київська області, м. Миронівка вул. Леніна,130; р/р 0000 у відділенні Ощадбанку м. Миронівка, МФО 320188, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Міжнародна агропромислова компанія” ( 01133 м. Київ вул. Мечникова 16; р/р в АППБ „Райффайзеннбанк Аваль”, МФО 300335, ) судові витрати в розмірі 500 грн. (п’ятсот грн.. 00 коп)

3.          Матеріали справи повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

06.11.08 (відправлено)