ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.08 р.                     Справа № 16/123

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

при секретарі Муравйовій М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Вінтер” м.Донецьк

до відповідача: Приватного підприємства „ДАНИИЛ” м.Маріуполь, Донецької області

про стягнення вартості 31-го морозильного ларя в розмірі 54872,36грн.,

За участю представників сторін :

від позивача: Демидова К.О. – за довіреністю

від відповідача: не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.07.08р. порушено провадження по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства “Вінтер” м.Донецьк до Приватного підприємства “ДАНИИЛ” м.Маріуполь про стягнення вартості 31-го морозильного ларя в розмірі 54872,36грн. За вказаною позовною заявою розгляд справи призначено на 21.07.2008р. – 10 год. 15 хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не було надано, на підставі чого справу було розглянуто без застосування зазначених засобів. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України – правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України – судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди № 1596 від 13.12.2006р., акт прийому-передачі ларів, претензію № 03/163 від 07.02.2008р., досудове нагадування № 07/486, листи № 39 від 11.04.2008р., б/н від 20.06.2008р., № 07/1961 від 01.12.2007р., неналежне виконання відповідачем умов договору, з приводу чого просить зобов’язати відповідача повернути об’єкти оренди.

Відповідач у судові засідання не з’явився, але направив телеграму від 06.10.2008р. про відкладення розгляду справи, у зв’язку з неможливістю прибуття представника.

Однак, відповідач в судове засідання 20.10.2008р. не з’явився, письмовий відзив на заявлені вимоги не представив, що є виключно його правом, а не обов`язком .

Справа розглянута за наявними матеріалами в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України – позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог та умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст.5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Позивач надав до суду заяву за № 07/1238 від 22.08.2008р. про зміну предмету позову та просить зобов’язати відповідача у найкоротші строки виконати свої зобов’язання за договором та повернути позивачу все орендоване майно, посилаючись на вимоги ст.785 Цивільного кодексу України та ст.291 Господарського кодексу України.

Через канцелярію суду позивач надав заяву за № 07/1359 від 18.09.2008р. про зміну предмету позову та просить зобов’язати відповідача до 15.10.2008р. повернути морозильні ларі у кількості 25 штук, посилаючись на вимоги ст.785 Цивільного кодексу України та ст.291 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

13.12.2006р. між Відкритим акціонерним товариством „Вінтер” (орендодавець) та Приватним підприємством „ДАНИИЛ” (орендар) був укладений договір оренди за № 1596 (далі за текстом – договір), згідно п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування морозильні ларі, які призначені для зберігання та продажу продуктів харчування виробництва ВАТ „Вінтер”.

Строк дії договору встановлений з моменту підписання по 13.12.2007р., а в частині розрахунків – до повного виконання Орендарем своїх зобов’язань (п.7.1. договору).

Договір підписаний без заперечень та зауважень.

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано а ні змін, ні доповнень щодо виконання умов договору, крім тих, що надано до позову.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами був підписаний акт приймання-передачі, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв майно – 124 морозильних ларя, на підставі договору оренди.

Відповідно до п.3.2. договору Орендар зобов’язаний після закінчення строку дії договору або після вимоги Орендодавця повернути майно за актом приймання-передачі протягом 10 днів з моменту закінчення строку або отримання повідомлення.

Згідно до статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який він був укладений.

Позивачем було направлено на адресу Відповідача лист за № 07/1968 від 01.12.2007р., яким він повідомив відповідача про розірвання договору оренди з 14.12.2007р., у зв’язку з постійним порушенням умов п.3.2. договору, відповідно до якого Орендар зобов’язаний продавати 1170,6кг продуктів харчування виробництва Орендодавця з одного ларя в рік.

Згідно статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Однак, на момент розгляду справи відповідач (орендар) повернув орендоване майно частково. Станом на 18.09.2008р., за даними позивача, у відповідача знаходяться 25 морозильних ларів, які до теперішнього часу не повернуті з оренди.

Листом б/н від 24.07.08р. відповідач повідомив позивача, що морозильні ларі у кількості 30 штук втрачені та продовжується їх розшук, тому просив відстрочити повернення ларів.

Пунктом 3.2. договору сторони передбачили, що у випадку втрати Майна, його псуванні та приведення у непридатний до експлуатації стан Орендар зобов’язаний відшкодувати Орендодавцю вартість Майна у повному обсязі.

Оскільки строк дії договору закінчився 13.12.2007р., позивачем було направлено лист про розірвання договору, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Стаття 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.651, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст.284, 291 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Вінтер” м.Донецьк до Приватного підприємства „ДАНИИЛ” м.Маріуполь, Донецької області про зобов’язання відповідача повернути морозильні ларі у кількості 25 штук – задовольнити.

Зобов’язати Приватне підприємство „ДАНИИЛ” м.Маріуполь, Донецької області (Володарське шосе, м.Маріуполь, Донецької області, 87512; ) повернути Відкритого акціонерного товариства „Вінтер” м.Донецьк (вул.Стадіона, 22, м.Донецьк, 83102; ) морозильні ларі у кількості 25 штук в місячний термін з дня набрання рішенням чинності.

Стягнути з Приватного підприємства „ДАНИИЛ” м.Маріуполь, Донецької області (Володарське шосе, м.Маріуполь, Донецької області, 87512; ; р/р 2001 в МФ КБ „Приватбанк”, МФО 335429) на користь Відкритого акціонерного товариства „Вінтер” м.Донецьк (вул.Стадіона, 22, м.Донецьк, 83102; ; р/р 5031 в ДФ ВАТ „Кредитпромбанк”, МФО 335593) витрати по сплаті державного мита в сумі 85,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та підписання.

Рішення підписане 20.10.2008р.

Суддя