Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2008 р. Справа № 2/303-08

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Карбань І.С., судді Бабакової Л.М., судді Шутенко І.А.,

при секретарі - Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

прокурора –Зуєвої І.В.,

позивача - не прибув,

1-го відповідача – Золотаревська О.М. за довіреністю від 06.09.2008р., Сотніков В.Г. за наказом № 400 від 06.12.2007р.,

2-го відповідача – не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. №2071С/2-4) ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», м. Тростянець, Сумська область на рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 р. по справі № 2/303-08

за позовом Прокурора Тростянецького району в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ

до відповідачів: 1. ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», м. Тростянець, Сумська область;

2. Приватного підприємства «ТАБІТІ», м. Тростянець, Сумська область

про визнання договорів оренди недійсними, -

встановила:

Прокурор Тростянецького району в інтересах держави, в особі Фонду державного майна України, м. Київ, звернувся з позовом про визнання недійсним з моменту укладання договору оренди обладнання від 25.02.2008р. та договору оренди приміщення від 25.02.2008р., які були укладені між ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»та ПП «ТАБІТІ»на підставі ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України.

Рішенням господарського суду Сумської області від 31.07.2008 р. по справі № 2/303-08 (суддя Соп’яненко О.Ю.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним з моменту укладання договори оренди обладнання та оренди приміщення від 25.02.2008р. укладені між ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»та ПП «ТАБІТІ». Зобов’язано ПП «ТАБІТІ»повернути орендоване за договорами оренди обладнання та оренди приміщення від 25.02.2008р. майно ВАТ «Хлібозавод «Залізничник».

Відповідач, не погоджуючись з рішенням господарського суду Сумської області від 31.07.2008 р. по даній справі звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, загальна вартість майна переданого в оренду складає відповідно до умов спірних договорів 220651,26 грн., що не перевищує 10 % балансової вартості активів ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», яка згідно даних останньої фінансової звітності (балансу станом на 01.01.2008 р.) становить 259,5 тис. грн. В зв’язку з чим апелянт вважав, що голова правління підписав договори оренди в межах свої повноважень встановлених Статутом ВАТ «Хлібозавод «Залізничник».

Апелянт також вказував, що питання про передачу в оренду майна ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»розглядалося на засіданні правління товариства від 11.02.2008 р. (протокол №3). Офіційного рішення правління щодо затвердження проекту договорів на передачу майна в оренду оформлено не було, але всі члени правління були обізнані про те, що договори оренди майна підписані керівником виконавчого органу, так як члени правління працюють на відповідних посадах ВАТ «Хлібозавод «Залізничник» і є його постійними працівниками. З метою усунення вказаного порушення голова правління звернувся до членів правління з пропозицією затвердити підписані ним договори оренди приміщень та обладнання від 25.02.2008 р. Було запропоновано, також дане рішення погодити з головою Наглядової ради ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»(протокол засідання правління №10 від 28.07.2008 р.). Вказаний протокол правління направлено голові Наглядової ради товариства 29.07.2008 р.

Апелянт зазначав, що між ПП «ТАБІТІ» та ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»був укладений договір №16 від 03.03.2008 р. на переробку сировини на давальницьких умовах. Відповідно до даних бухгалтерського обліку, за цим договором ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»отримав та реалізував хліба та хлібобулочних виробів за березень - червень місяць 2008 р. 53,9 тони. Крім того, продовжує працювати кондитерський цех, який виробляє кондитерські вироби (торти, печиво, рулети, тістечка).

Фонд державного майна України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважав оскаржуване рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 р. по справі № 2/303-08 законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачав, у зв’язку з чим просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Спростовуючи доводи викладені в апеляційній скарзі позивач стверджував, що у березні 2008р. був проведений розрахунок недоотриманої суми доходів орендної плати ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»від зниження вартості майна зданого в оренду ПП «ТАБІТІ» для виробництва хлібобулочних виробів. У абз. 3 п. 2.3 зазначеного розрахунку міститься, що загальна вартість переданого майна в оренду становить 505542 грн., що перевищує вартісну межу –10% вартості активів ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»за даними останньої річної фінансової звітності. Більш того, в абз. 7 п. 2.6 згаданого вище розрахунку, міститься, що порушення допущені з вини в.о. голови правління Сотниковим В.Г. і призвели перш за все до припинення основного виду діяльності ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», збитків на загальну суму 54357,89 грн. також позивач стверджував, що укладання договорів оренди обладнання та приміщення від 25.02.2008р., спричинило припинення основної діяльності ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»однією з яких є виробництво хлібобулочних та макаронних виробів, що призвело до грубого порушення розділу 2.2 Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник». Крім того, позивач вказував, що порушення законодавства полягає також у тому, що ПП «ТАБІТІ» не правомірно та незаконно користується службовими приміщеннями в адміністративній будівлі так, як вищевказані площі не включені в договір оренди і не нараховується по бухгалтерському обліку ВАТ «Хлібозавод «Залізничник» орендна плата за користування службовими приміщеннями, що також підтверджується у п. 2.4 зазначеного вище розрахунку.

Прокурор також вважав вимоги викладені в апеляційній скарзі безпідставними та необґрунтованими, у зв’язку з чим просив рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 року по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники позивача та другого відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду належним чином були повідомлені, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Про причини неприбуття представників позивача та другого відповідача в судове засідання суд не повідомили. Враховуючи, що неприбуття представників позивача та другого відповідача у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та першого відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду Сумської області по даній справі, оскільки вони є обґрунтованими та таким, що базуються на нормах чинного законодавства та документах, наданих до справи.

З матеріалів справи вбачається, що другий відповідач з 03.03.2008р. використовує майно першого відповідача на підставі укладених договорів оренди приміщення та оренди обладнання, а саме: договір оренди приміщення від 25.02.2008 р. про передачу в оренду виробничого приміщення цеху хлібопечення загальною площею 530 м. кв., загальною вартістю 155 496,70 грн.; договір оренди обладнання від 25.02.2008 р., про передачу в оренду майна загальною вартістю 65154,56 грн., розмір орендної плати встановлено в сумі 5985,53 грн. в т.ч. ПДВ. Всього загальна вартість майна переданого в оренду складає відповідно до умов вказаних договорів 220651,26 гривень.

Вказані договори оренди були підписані від першого відповідача - в.о голови правління Сотниковим В.Г., а від другого відповідача - директором Гаманюк А.В. (а.с. 8-15).

Відповідно до Статуту ПП «ТАБІТІ»Сотников В.Г. є засновником (власником) ПП «ТАБІТІ»(а.с. 41-46).

Згідно зі Статутом ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», затвердженого загальними зборами акціонерів, протокол № 1 від 20.05.2004р., зареєстрованого Тростянецькою райдержадміністрацією 22.07.2004р. за № 100, ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»засноване відповідно до наказу Фонду державного майна України від 30.07.2003р. за № 5-АТ шляхом перетворення Державного торгівельно-виробничого підприємства «Хлібозавод «Залізничник»у відкрите акціонерне товариство, відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»від 10.07.1996р. за № 290/96-ВР, постанови КМ України від 19.07.1996р. за № 755 «Про прискорення приватизації майна в агропромисловому комплексі та спрощення процедури її проведення»та «Порядком перетворення у процесі приватизації державних орендних підприємств і підприємств зі змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства», затвердженим постановою КМ України від 11.09.1996р. за № 1099 (а.с. 16-25).

Згідно з п. 3.8 вказаного Статуту, ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»має право у встановленому чинним законодавством порядку: продавати, передавати в оренду або лізинг юридичним та фізичним особам засоби виробництва та інші матеріальні цінності, використовувати та відчужувати їх іншими способами на користь юридичних та фізичних осіб, тощо.

Абзацами 10, 11, 25 п. 9.3.5. Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник» визначені повноваження наглядової ради до яких належить: погодження за поданням Голови правління рішення щодо розпорядження майном ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»(необоротні активи), враховуючи вартісні обмеження; встановлені чинним законодавством, погодження правочинів, що стосуються господарської діяльності ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», на суму що перевищує 10% балансової вартості активів ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»за даними останньої річної фінансової звітності ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»; погодження угод про заставу та/або оренду майна.

Пунктом 9.3.6. даного Статуту визначено, що рішення Наглядової ради ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»підлягають попередньому погодженню Фондом державного майна України щодо правочинів (угоди, договори, контракти) на суму, що перевищує 10% балансової вартості активів ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»за даними останньої річної фінансової звітності ВАТ «Хлібозавод «Залізничник».

Відповідно до протоколу № 3 від 11.02.2008р., на засіданні правління товариства вносилась в.о. голови правління Сотніковим В.Г. пропозиція передати в оренду приміщення та обладнання дільниці хлібопечення приватному підприємству, в зв'язку з вкрай скрутним фінансовим становищем, яке склалось на хлібозаводі.

Згідно протоколу № 3 від 11.02.2008р., на засіданні правління товариства було затверджено лише розрахунки вартості орендної плати за користування приміщенням та обладнанням і зобов'язано в.о. голови правління Сотнікова В.Г. надати членам правління для ознайомлення установчі документи другого відповідача, проект договору оренди та додаткові угоди про сплату за надання товариством послуг за енергоносії та узгодити питання оренди з Наглядовою радою товариства, а саме рішення засідання правління товариства відносно оренди не приймались.

Прокуратурою Тростянецького району спільно з КРВ в Тростянецькому районі проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності, першого відповідача у справі, за період січень-березень 2008 р. (а.с. 48-52).

Вказаною перевіркою було встановлено, що з передачею в оренду майна ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»за рішенням в. о. голови правління Сотнікова В.Г., припинена основна діяльність хлібозаводу по виробництву хлібобулочних виробів, чим грубо порушено п. 11 розділу 9 Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», яким передбачена виключна компетенція вищого органу управління товариства - загальних зборів щодо прийняття рішення про припинення діяльності товариства.

Також, даною перевіркою було встановлено, що договори оренди виробничого приміщення цеху хлібопечення та обладнання для випікання хлібобулочних виробів підписані в.о. голови правління Сотниковим В.Г. одноосібно без прийнятого рішення правління товариства та без погодження Наглядової ради, чим порушено вимоги абз. 10, 11, 25 п. 9.3.5. Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник».

Загалом перевіркою було встановлено, що вартість переданого майна в оренду становить 505542 грн., що перевищує вартісну межу – 10% вартості активів ВАТ «Хлібозавод «Залізничник» за даними останньої річної фінансової звітності, яка згідно даних балансу станом на 01.01.2008р. становить 259,5 тис. грн.

Першим відповідачем у встановленому законом порядку не було оскаржено висновки даної перевірки.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи прийшла до висновку, що першим відповідачем не було надано доказів того, що вартість переданого майна в оренду не перевищує 10% вартості активів ВАТ «Хлібозавод «Залізничник».

Крім того, згідно з абз. 10 п. 9.3.5 Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник» Наглядова рада погоджує за поданням голови правління рішення щодо розпорядження майном товариства (необоротні активи), враховуючи вартісні обмеження, встановлені чинним законодавством, але нормами чинного законодавства такі обмеження не встановлені, а тому голова правління першого відповідача у будь-якому випадку повинен погоджувати з наглядовою радою (до складу якої входить представник фонду держмайна України) рішення щодо розпорядження (в тому числі - передачу в оренду) майном товариства.

Таким чином, розглядом матеріалів справи встановлено, що спірні договори оренди виробничого приміщення цеху хлібопечення та обладнання для випікання хлібобулочних виробів підписані в.о. голови правління Сотніковим В.Г. одноосібно без прийнятого рішення правління товариства та без погодження Наглядової ради, чим порушені вимоги абз. 10, 25 п. 9.3.5, Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», але напередодні судового засідання відповідно до Протоколу № 10 від 28.07.2008р., правління затвердило підписані Сотниковим В.Г. 25.02.2008р. договори оренди (а.с. 75).

Пунктом ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оскаржуваний правочин).

Згідно з п. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В судовому засіданні встановлено, що виходячи з положень п. 9.3.5 Статуту ВАТ «Хлібозавод «Затізничник», Наглядова рада погоджує угоди про заставу та/або оренду майна. Вимоги встановлені в п. 9.3.6 Статуту ВАТ «Хлібозавод «Залізничник», передбачають, що рішення Наглядової ради товариства, стосовно укладення господарських договорів оренди, попередньо мало бути погоджено із Фондом державного майна України, оскільки *Статутом ВАТ «Хлібозавод «Затізничник», встановлено, що державна частка статутного капіталу ВАТ «Хлібозавод «Затізничник»складає 48,02 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Також, згідно наказу Фонду державного майна України «Про затвердження критеріїв оцінки ефективності управління корпоративними правами держави»№ 1241 від 24.06.2004р., корпоративне право держави це право власності держави на статутний фонд (капітал) господарського товариства або його частину (акції, частки, паї), включаючи права на управління, отримання відповідної частки, прибутку такого господарського товариства, а також активів у разі його ліквідації відповідно до чинного законодавства.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що укладення спірних договорів оренди призвело до порушення інтересів держави, так як Фонд державного майна України є засновником та акціонером ВАТ «Хлібозавод «Залізничник»і відповідно має право брати участь в управлінні справами товариства.

Відповідно до п. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка загальновідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту вчинення.

В зв’язку з чим позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 р. по справі № 2/303-08 прийнято у відповідності до матеріалів справи та норм чинного законодавства і підстави для його скасування відсутні, у зв’язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Апеляційна скарга є необґрунтованою та недоведеною і не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 99,101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 року по справі № 2/303-08 залишити без змін.

Повний текст постанови підписано 25.09.2008 року.

Головуючий суддя Карбань І.С.

суддя Бабакова Л.М.

суддя Шутенко