донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.06.2008 р.                                                              справа №22/58пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Смаргон О.О. - довір. б/н від 31.03.2008р.,

від відповідача:

Даніленко Л.А. - довір. № 01/15-6716 від 12.12.2005р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Литера", м. Донецьк

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

06.05.2008 року

по справі

№ 22/58пн

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Литера", м. Донецьк

до

Донецької міської ради, м. Донецьк

про

визнання за позивачем права на придбання земельної ділянки в оренду

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.05.2008р. по справі № 22/58пн відмовлено в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Літера” м. Донецьк (далі-позивач) до Донецької міської ради, м. Донецьк (далі-відповідач) про визнання за позивачем права на придбання земельної ділянки в оренду, загальною площею 1,68 га, розташованої по пр. Павших Комунарів в Калінінському районі м. Донецька, під будування адміністративного комплексу з підземною автостоянкою, шляхом укладення прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі” в редакції, яка діяла на момент звернення позивача с заявою до Донецького міського голови.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач по справі, товариство з обмеженою відповідальністю „Літера” м. Донецьк звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області по справі № 22/58пн та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на ст. 93, 116, 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі” та ст. 58 Конституції України, згідно якої акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вимоги скаржника не визнав. Рішення суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Розглянувши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне:

09.02.2007 року позивач звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання дозволу для відводу земельної ділянки площею 1,68 га, розташованої по пр. Павших Комунарів в Калінінському районі м. Донецька для розміщення адміністративного комплексу з реконструкцією під’їздних шляхів та благоустрою прилеглої території.

Постійно діюча комісія з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, на підставі Закону України „Про планування і забудову” повідомила позивача листом № 01/13–1480 про необхідність розробки, погодження та затвердження в установленому порядку містобудівного обгрунтування.

При цьому позивачем отримано наступні дозвільні документи державних органів та органів місцевого самоврядування на розміщення об'єкту забудови на спірній земельній ділянці:

- висновки Головного управління містобудування і архітектури від 11.04.2007р. № 01/14-1786 та № 01/14-1790,

- акт вибору земельної ділянки під розміщення об’єкту від 12.04.2007р.,

- лист санітарно-епідеміологічної станції від 17.04.2007р. № 786/07,

- висновок відділу культури від 17.04.2007р. № 01-1/249-з,

- висновок Донецького міського управління земельних ресурсів, щодо погодження місця розташування об’єкту від 27.04.2007 р. № 01/35-25-32,

- висновок Відділу регуляторної політики Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області від 17.04.2007р. № 05/76,

- лист Головного Управління МВС України в Донецькій області від 17.04.2007 р. № 9/433дн,

- рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради “Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю “Літера” м. Донецьк місця розташування адміністративного комплексу з підземною автостоянкою і надання дозволу на розробку проекту землеустрою по пр. Павших Комунарів у Калінінському районі” від 18.04.2007р. № 234/32

23.04.2007р. між позивачем та відповідачем укладено договір резервування земельної ділянки № рс5/525, згідно якого відповідач, Виконавчий комітет Донецької міської ради взяв на себе обов’язок не надавати зарезервовану земельну ділянку іншим юридичним та фізичним особам, а позивач зобов’язується сплачувати передбачені договором кошти, розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до виконкому Донецької міської ради із клопотанням про надання цієї земельної ділянки.

Відповідно до пункту 4 цього договору, термін резервування узгоджений сторонами на строк –з моменту підписання й до державної реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки.

Із змісту умов договору вбачається, що сторони узгодили право позивача на користування земельною ділянкою, яка є предметом цього договору, за цільовим призначенням.

Разом з тим, згідно долученого до матеріалів справи листа від 25.03.2008р. № 01/17-41 вбачається, що Донецькою міською радою фактично відмовлено позивачу в укладенні договору оренди з посиланням на неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки у зв’язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", згідно яких отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності з 01.01.2008р. відбувається виключно на аукціонах.

При зверненні до суду з позовом позивач виходив з того, що Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства, скасовано, встановлений ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови) порядок надання земель комунальної власності в оренду, що в подальшому може завадити реалізації його переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права на отримання земельної ділянки в оренду площе право на придбання земельної ділянки в оренду, загальною площею 1,68 га, розташованої по пр. Павших Комунарів в Калінінському районі м. Донецька, під будування адміністративного комплексу з підземною автостоянкою, шляхом укладення прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі” в редакції, яка діяла на момент звернення позивача с заявою до Донецького міського голови.

Відповідно до діючого законодавства, земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Рішенням від 28.03.2008р. № 18/12 повноваження по укладанню договорів оренди земельної ділянки передані Донецькій міській раді.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” питання регулювання земельних відносин, у тому числі надання земельної ділянки в оренду, вирішується відповідно до закону.

Ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 12, 122 Земельного кодексу України, передбачено, що міська рада, як суб’єкт прав комунальної власності на землю, має право володіння, користування і розпорядження землями комунальної власності.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

Стаття 124 Земельного кодексу України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради, як це передбачено ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови також зазначено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Отже, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Як зазначалось раніше, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду на підставі ст. 124 Земельного кодексу України в редакції, що діяв до внесення змін. При цьому як позивачем так і відповідачем здійснено ряд юридично значущих дій, направлених на оформлення землекористування, що свідчить про беззаперечний намір сторін укласти договір оренди земельної ділянки.

Само по собі укладання договору резервування земельної ділянки, хоча і не є інститутами цивільного та земельного права, проте відповідно до ст. 11 ЦК України є підставою для виникнення цивільних прав та обов’язків та його зміст не суперечить законодавству.

Однією із умов належного виконання взятих зобов’язань за Договором є надання позивачу у користування вказаної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16

Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Таким чином, як зазначалось раніше, відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу України, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви і таке волевиявлення з боку позивача підтверджено матеріалами справи.

Укладаючи договір резервування земельної ділянки, сторони узгодили право позивача на користування земельною ділянкою, яка є предметом цього договору, за цільовим призначенням.

Належне виконання позивачем умов договору підтверджено матеріалами справи і не заперечується відповідачем.

При цьому, матеріали справи не містять доказів прийняття відповідного рішення стосовно укладення відповідного договору оренди або відмову в його укладанні Донецькою міською радою чи виконкомом Донецької міської ради.

Законом України від 28.12.2007р. N107-VI до ст.16 Закону України "Про оренду землі" внесено зміни в Земельний кодекс України, внаслідок яких набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, має здійснюватись виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

Відповідно до п.34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

З огляду на наведене, господарський суд Донецької області помилково дійшов висновку про відмову у позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Литера", м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 06.05.2008р. по справі № 22/58пн - задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 06.05.2008р. по справі № 22/58пн - скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Литера", м. Донецьк про визнання за позивачем права на придбання земельної ділянки в оренду, загальною площею 1,68 га, розташованої по пр. Павших Комунарів в Калінінському районі м. Донецька, під будування адміністративного комплексу з підземною автостоянкою, шляхом укладення прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі” в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови - задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Литера", м. Донецьк право на придбання земельної ділянки в оренду, загальною площею 1,68 га, розташованої по пр. Павших Комунарів в Калінінському районі м. Донецька, під будування адміністративного комплексу з підземною автостоянкою, шляхом укладення прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі” в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 4 прим.

1- позивачу

1- відповідачу

1- у справу

1- ДАГС