ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

№ 23/201

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Козир Т.П.

суддів :

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ "Іділлія"

на рішення

від 30.07.2007 р. господарського суду Донецької області

у справі

№ 23/201

за позовом

ЗАТ "Житомирські ласощі"

до

ТОВ "Іділлія"

про

стягнення 149771,89 грн.

за участю представників:

від позивача

- Махновський А.А.

від відповідача

- Фролов Д.Є.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2007 р. (суддя Забарющий М.І.) позов задоволено з підстав доведеності та обґрунтованості позовних вимог: стягнуто з ТОВ "Іділлія" на користь ЗАТ "Житомирські ласощі" 143511,67 грн. боргу, 4336,28 грн. пені, 775,85 грн. відсотків річних, 1148,09 грн. інфляційних нарахувань, 1497,72 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням, ТОВ "Іділлія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду, мотивуючи скаргу тим, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, якого не було повідомлено належним чином про час і місце засідання суду.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Позовна заява ЗАТ "Житомирські ласощі" надійшла до господарського суду Донецької області 20.06.2007 р.

Місцевий господарський суд ухвалою від 22.06.2007 р., в порядку ст. ст. 61, 64, 65, 66, 67 ГПК України, порушив провадження у справі та прийняв позовну заяву до розгляду. Розгляд справи було призначено на 10.07.2007 р.

Крім того, зазначеною ухвалою суд також зобов’язав сторони подати документи і матеріали, необхідні для правильного вирішення спору.

На зворотній стороні оригіналу ухвали господарського суду Донецької області від 22.06.2007 р. міститься відмітка про розсилання цієї ухвали сторонам у справі 25.06.2007 р. рекомендованою кореспонденцією.

Примірник ухвали який було надіслано судом на адресу ТОВ "Іділлія" був повернутий поштовим відділенням із зазначенням на конверті, що підприємство ліквідовано.

В судовому засіданні 10.07.2007 р. без участі представника відповідача з посиланням на ст. 77 ГПК України господарський суд Донецької області виніс ухвалу про відкладення слухання справи на 24.07.2007 р.

Ухвала господарського суду Донецької області від 10.11.2004 р. була надіслана на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією.

Відповідний конверт, яким ухвала була надіслана на адресу відповідача, був повернутий поштовим відділенням до господарського суду Донецької області з відміткою про невручення по причині ліквідація організації.

Як вбачається з матеріалів справи, примірник ухвали про порушення провадження у справі від 22.06.2007 р. та примірник ухвали про відкладення розгляду справи від 10.11.2007 р. суд направляв відповідачу на адресу: Донецька обл., м. Горлівка, пр. Леніна, 231.

В пункті 9 договору купівлі-продажу №84 від 02.01.2007 р., укладеному між ЗАТ "Житомирські ласощі" та ТОВ "Іділлія", зазначена адреса доставки кореспонденції, а саме: м. Донецьк, вул. Адигейська, 14. Отже, позивач не міг не знати про наявність у відповідача цієї фактичної адреси, але в позовній заяві зазначив іншу адресу.

В судовому засіданні 24.07.2007 р. без участі представника відповідача господарський суд Донецької області закінчив слухання справи та оголосив перерву до 30.07.2007 р. для підготовки та оголошення рішення в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 42 ГПК України, однією з засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зміст даного принципу полягає, зокрема, у встановленні для сторін рівних можливостей для здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов’язків.

В силу ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. До прав сторін, зокрема, належать право брати участь в господарських засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до положень ст. 47 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Згідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до положень ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Відповідно до п.2. ч.2. ст. 11110 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого суду, зокрема якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що ТОВ "Іділлія" не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, а відтак було позбавлено гарантованого Конституцією України права на судовий захист.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд в порушення вимог процесуального законодавства повторно не відклав розгляд справи, не забезпечив явку сторін у засідання суду, не витребував докази необхідні для повного та об'єктивного розгляду справи.

В силу п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги (подання) має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо суд припустився порушень, передбачених частиною другою статті 11110 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 1115, 1117 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У зв’язку із вищевикладеним, рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2007 р. підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд місцевому господарському суду.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, витребувати та надати об’єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, вирішити спір із дотриманням норм процесуального законодавства на підставі норм матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних відносин сторін.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Іділлія" задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2007 р. у справі № 23/201 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий, суддя Т. Козир

С у д д і Н. Мележик

О. Подоляк