ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.06.08 р.                     Справа № 40/91

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Добропільського міжрайонного прокурора м.Добропілля в інтересах держави в особі Відділу з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради м.Добропілля

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека № 227” м.Макіївка

про стягнення 761 грн. 23 коп.

за участю:

прокурора не з’явився

представників сторін:

від позивача Ковальов О.В. - начальник відділу по житловим питанням

від відповідача не з’явився

Суть спору: Добропільський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Відділу з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради звернувся до господарського суду з позовними вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека № 227” про стягнення з останнього основного боргу в сумі 148 грн.73 коп. та збитків в сумі 612 грн. 50 коп. за незаконне користування майном, які утворилися згідно договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 20.07.2006р. № 54, від 21.03.2005р № 155, від 01.06.2004р. №144, від 01.12.2003р. № 53. Окремо, прокурор наполягає на звільнені відповідачем приміщення розташованого за адресою: м. Добропілля, пр. Перемоги, 14 площею 75,2 кв.

З’ясувавши фактичні обставини справи, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов обґрунтовано тим, що Добропільською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку додержання вимог Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у відділі з житлових питань і управління комунальною власністю Добропільської міської ради. Перевіркою виявлено факти порушення орендарями комунального майна та вимог діючого законодавства при сплаті орендної плати.

01.12.03р. між Відділом з житлових питань Добропільської міської ради, далі Орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю „Аптека № 227”, далі Орендар, було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 53 від 01.12.03р. Після цього договір переукладався на підставі рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради № 292/2 від 19.07.06р., у новій редакції від 20.07.06р. за № 54.

Згідно п. 1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування вбудоване приміщення, розташоване за адресою: м. Добропілля, пр. Перемоги, 14, загальною площею 75,2 кв.м., на 1-му поверсі будинку, що знаходиться на балансі КП “Добропільська служба єдиного замовника”. Вартість приміщення складає 186 000 грн. Майно передається в оренду для розміщення аптеки.

Відповідно п. 2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що плата за використання земельної ділянки вноситься щомісячно до 30 числа місяця, що виплаває за оплачуваним, а повна річна до 25 грудня календарного року.

Відповідач повинен своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату, сума якої визначена у п. 3.1 договору.

Свої зобов’язання за договором оренди в частині сплати орендної плати відповідач у повному обсязі не виконав, в результаті чого за ним утворився борг в сумі 148 грн. 73 коп., який прокурор та позивач намагаються стягнути.

Згідно п. 9.8 строк дії договору було припинено рішенням виконкому Добропільської міської ради від 14.02.07р. № 126 у зв’язку з закінченням терміну його дії, так як листа про продовження договору від ТОВ “Аптека № 227” до виконкому ради не надходило.

Після закінчення дії договору на адресу відповідача направлялись листи з проханням звільнити займане приміщення, однак відповіді ніякої не поступало.

Оскільки відповідач без законних підстав і безоплатно використовував приміщення понад строку дії договору, міському бюджету заподілися збитки у вигляді недоотриманих доходів в сумі 612 грн. 50 коп.

З урахуванням статусу позивача, зокрема положення про відділ з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради, далі Відділ, останній є виконавчим органом Добропільської міської ради.

Однак, відповідно до приписів п. 1.2 Положення, відділ створено міською радою, і він є підконтрольний та підзвітний їй. У той же час з питань здійснення делегованих йому повноважень органів міської виконавчої влади та підлеглий виконавчому комітету міської ради і Добропільському міському голові.

Судом дана належна правова оцінка органу в інтересах якого прокурор повинен пред’явити позов та “правильне” визначення ним позивача у даній справі.

Так, згідно п. 2 ст. 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладено серед іншого представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законодавством. Відповідно до вимог ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” прокурор самостійно визначає порушення інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 ГПК України прокурори подають до господарського суду позови в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Однак прокурор повинен визначити з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, та зазначити орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другої ст. 2 ГПК потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов’язаних із захистом інтересів держави. Прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо ж господарський суд помилково порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України.

Як свідчать докази у справі, суд помилково порушив провадження у справі, а саме не звернув увагу на те, що прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Відділу з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради , які ніяким чином не здійснють “відповідні“ функції у спірних правовідносинах.

Прокурор без поважних на то причин, не з’явився на виклик суду, витребувані ним матеріали не надав, неправильно визначив позивача та орган, ( він набирає статусу позивача у справі) який у спірних правовідносинах виконує функції держави. Крім того, не з’явлення до судового засідання представника прокуратури позбавляє суд визначити загрозу порушення економічних інтересів держави, визначення розміру збитків та захистити порушене право позивача.

За таких обставин позов прокурора слід залишити без розгляду, з посиланням на пункт 1 частини першої статті 81 ГПК України.

Питання розподілу держмита та збору на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу не вирішується, оскільки позов заявлено прокурором, якого звільнено від їх сплати чинним законодавством.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, прокурор має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов прокурора залишити без розгляду.

Суддя