ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.08 р.                     Справа № 8/163пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк,

до відповідача 1 Донецької міської ради, м.Донецьк,

до відповідача 2 Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк,

про визнання права

Суддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Бородіна О.О. – по дов.

від відповідача 1: Головченко О.І. – по дов.

від відповідача 2: Головченко О.І. – по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Донецька міська рада, м.Донецьк та до відповідача 2, Виконавчий комітет Донецької міської ради, м.Донецьк про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 7200 кв.м. строком на 5 років для розміщення об’єкту – багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об’єктами суспільного призначення та вбудованою автостоянкою за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди, а також оформлення та підписання всіх відповідних документів та здійснення дій, необхідних для укладення такого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права на отримання спірної земельної ділянки в оренду на умовах та в порядку, передбачених Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк з заявою до Донецького міського голови.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву №01/15-5552 від 22.09.2008р., в якому проти позовних вимог надав заперечення. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що відповідно до прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів" №309-VI від 03.06.2008р. Кабінету Міністрів України доручено визначити особливості оформлення права оренди земельної ділянки без проведення аукціону громадянам чи юридичним особам, які звернулись із заявою про передачу земельної ділянки в оренду із земель державної або комунальної власності, якщо станом на 1 січня 2008 року відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування такого об’єкта або про надання дозволу на розробку проекту її відведення.

Крім цього, за твердженням відповідача 1, передача в оренду земельних ділянок здійснюється виключно на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, внаслідок чого неправомірною є передача земельної ділянки в оренду згідно з рішенням суду.

Відповідач 2 у відзиві №01/15-5550 від 22.09.2008р. проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що укладання договорів оренди земельних ділянок відноситься до повноважень Донецької міської ради.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

20.04.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк звернулось до Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки для розміщення багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об’єктами суспільного призначення та вбудованою автостоянкою за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк.

На підставі рішення Донецької міської ради від 30.09.2005р. №21/2 "Про затвердження правил забудови м.Донецька", рішення Донецького міського голови (віза) питання щодо надання позивачу в оренду земельної ділянки було передано на розгляд постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів.

14.12.2006р. Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" позивачу було надано акт узгодження меж земельної ділянки.

09.01.2007р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єкту позивачу було надано дозвіл на підготовку матеріалів узгодження місця розташування об’єкту нерухомості.

З метою погодження у встановленому законодавством порядку місця будівництва об’єкту нерухомості, позивачем були отримані наступні висновки органів державної влади та місцевого самоврядування:

-          висновок Головного управління містобудування і архітектури №01/14-5748 від 15.12.2006р.;

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів №01/35-0257 від 20.01.2007р.;

-          висновок Центрально-Донецької регіональної екологічної інспекції Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області №37/115 від 20.01.2007р.;

-          висновок Донецького обласного краєзнавчого музею №2508 від 23.01.2007р.;

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції №163/07 від 24.01.2007р.;

-          висновок управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області №9/98-дн від 24.01.2007р.;

-          висновок Головного управління МНС України в Донецькій області №12/1/вх624 від 07.02.2007р.

Крім того, між Виконавчим комітетом Донецької міської ради та позивачем було укладено договір резервування земельної ділянки №рс6/420 від 05.02.2007р., за умовами якого позивач зарезервував спірну земельну ділянку загальною площею 0,77 га.

18.04.2007р. виконавчим комітетом Донецької міської ради було прийнято рішення №234/30, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк, зокрема, було погоджено місце розташування та дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва об’єкту нерухомості на спірній земельній ділянці.

У відповідності з п.6 глави 2 частини 3 додатку «Правила забудови міста Донецька» до рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. у випадку, коли розташування об’єкта принципово заперечує рішенням затвердженої містобудівної документації або у разі недоцільності розміщення об’єкта за місцем розташування, запропонованим зацікавленою особою, з містобудівних, екологічних, санітарних, земельних, історико-культурних міркувань, інших обмежень та обтяжень, що підтверджуються висновками відповідних служб, зацікавленій особі за підписом Донецького міського голови видається мотивована відмова.

Проте, як вказує позивач, відповідної відмови, підписаної Донецьким міським головою не приймалося, розташування об’єктів будівництва погоджено з відповідними органами місцевого самоврядування, їх підрозділами і службами.

Листом №206 від 02.09.2008р. Донецькою міською радою було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі позивачу земельної ділянки на праві оренди вказано ті обставини, що внаслідок внесення змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Як вказує позивач, бездіяльність органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, порушує його права, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 7200 кв.м. строком на 5 років для розміщення об’єкту – багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об’єктами суспільного призначення та вбудованою автостоянкою за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди, а також оформлення та підписання всіх відповідних документів та здійснення дій, необхідних для укладення такого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві №01/15-5552 від 22.09.2008р.

Відповідач 2 проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві №01/15-5550 від 22.09.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача 1 такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144, 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Таким чином, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Внаслідок внесення змін Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р. до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, набуття права на оренду земельних ділянок під об'єкти соціального призначення, будівництво соціального і доступного житла, використання земельних ділянок для розробки корисних копалин та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій), використання релігійними організаціями (під культовими будівлями), які легалізовані в Україні).

За висновками суду, правовідносини щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування та позивачем з моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної земельної ділянки, тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної частині рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

Таким чином, посилання органів місцевого самоврядування на неможливість розгляду документів з відведення спірної земельної ділянки у зв’язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача на оренду земельної ділянки.

Крім цього, як було зазначено в рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів справи, стосовно оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк була подана тільки одна заявка – Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк. Відповідачами вказані обставини не спростовані, доказів подання заявок іншими особами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної ділянки, проведення аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не передбачено.

Крім того, договір резервування земельної ділянки, укладений між позивачем та Виконавчим комітетом Донецької міської ради, хоча і не передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак є підставою для виникнення цивільних прав та обов’язків, оскільки його зміст не суперечить законодавству. Зокрема, згідно з вказаним договором Виконавчий комітет Донецької міської ради зобов’язався не надавати зарезервовану земельну ділянку іншим юридичним та фізичним особам, а забудовник (позивач) прийняв на себе зобов’язання сплачувати передбачені договором кошти, розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до Донецької міської ради із клопотанням про надання спірної земельної ділянки в оренду.

Позитивним правовим результатом, настання якого пов’язано з належним виконанням умов договору, є надання позивачу у користування спірної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Донецького міського голови в передбаченому законодавством порядку з заявою про надання земельної ділянки в оренду з наданням для цього всіх необхідних документів.

Згідно з рішенням від 24.06.2005р. №20/16 Донецькою міською радою було делеговано виконавчому комітету міської ради повноваження щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об'єктів на земельних ділянках, передачі у власність, надання в постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення права користування та власності на земельні ділянки, укладання угод про передачу права власності на земельні ділянки.

Рішенням №18/12 від 28.03.2008р. Донецькою міською радою скасоване рішення від 24.06.2005р. №20/16 "Про делегування виконкому міської ради повноважень щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об'єктів на земельних ділянках, передачі у власність, надання в постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення права користування та власності на земельні ділянки, укладання угод про передачу права власності на земельні ділянки".

Листом №206 від 02.09.2008р. Донецькою міською радою було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Враховуючи зміст рішення №18/12 від 28.03.2008р., судом встановлено, що особою, яка на теперішній час є уповноваженою на надання в оренду юридичним особам земельних ділянок, розташованих в межах міста Донецька, є відповідач 1 – Донецька міська рада.

Крім того, судом прийнято до уваги, що на момент надання позивачу листа №206 від 02.09.2008р. повноваження щодо укладання договорів оренди земельних ділянок були делеговані Донецької міської ради.

При цьому, посилання відповідача 1 на неправомірність позовних вимог у зв’язку з не визначенням Кабінетом Міністрів України особливостей оформлення права оренди земельних ділянок особам, стосовно яких станом на 01.01.2008р. відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування об’єкту або про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а також з відсутністю відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду спірної земельної ділянки, суд вважає безпідставними, враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання права позивача на набуття в оренду спірної земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник" з заявкою до Донецького міського голови.

Тобто, рішенням суду фактично визнається правомірність дій позивача як єдиної особи, що може реалізувати своє право на отримання спірної земельної ділянки в оренду, а також визнається, що такі дії проводяться в порядку, встановленому Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» до внесення у вказані нормативно-правові акти відповідних змін.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 7200 кв.м. строком на 5 років для розміщення об’єкту – багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об’єктами суспільного призначення та вбудованою автостоянкою за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди, а також оформлення та підписання всіх відповідних документів та здійснення дій, необхідних для укладення такого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, позов в частині вимог до відповідача 2 підлягає залишенню без задоволення, враховуючи відсутність на момент розгляду спору у Виконавчого комітету Донецької міської ради повноважень на укладання договорів оренди землі.

При визначенні підвідомчості цієї справи суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду носять договірний характер, який є наслідком виниклих між сторонами господарських відносин у сфері землеустрою.

При цьому, відповідачі у спірних правовідносинах не здійснюють владних повноважень, а виступають як суб'єкти господарських відносин. Таким чином, цей спір підвідомчий господарському суду.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача 1 повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк до Донецької міської ради, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник" (83039 м.Донецьк, вул.Федеративна, буд.19) на набуття в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 7200 кв.м. строком на 5 років для розміщення об’єкту – багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об’єктами суспільного призначення та вбудованою автостоянкою за адресою: вул.Політбійців, Київський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди, а також оформлення та підписання всіх відповідних документів та здійснення дій, необхідних для укладення такого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк з заявою до Донецького міського голови.

Стягнути з Донецької міської ради, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник", м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні 22.09.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 22.09.2008р.

Суддя Ємельянов А.С.