ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2008

Справа №2-7/5442-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Кримгаз» (95001, м. Сімферополь, вул. Училищна, 42А)

До відповідача Санаторія «Алмазний» для дітей з батьками Казенного підприємства «Південний еколого-геологічний центр» (97404, м. Євпаторія, пр. Леніна, 29)

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Пашкан О. О., предст., дов. №2218 від 05.06.2008 р.

Від відповідача – Малецький М. А., дов. №688 від 26.06.2008 р.

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство «Кримгаз» звернулось до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до Санаторія «Алмазний» для дітей з батьками Казенного підприємства «Південний еколого-геологічний центр», в якій просить зобов’язати відповідача прийняти договір поставки природного газу №362 від 16.04.2008 р. в редакції Постачальника.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем впродовж березня-квітня 2008 року споживається природний газ без укладання відповідного договору, що розцінюється позивачем як порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №112 від 27.02.2008 р.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

Постановою Кабінету Міністрів України №112 від 27.02.2008 р. «Деякі питання забезпечення проведення розрахунків споживачів за природний газ у 2008 році» Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України", її дочірній компанії "Газ України" доручено укладати договори про постачання у 2008 році природного газу із суб'єктами господарювання, а також установами та організаціями, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, виходячи з узгоджених обсягів природного газу та затверджених Кабінетом Міністрів України цін на природний газ, що діють у 2008 році.

Матеріали справи свідчать, що 16.04.2008 р. Відкритим акціонерним товариством «Кримгаз» був направлений на адресу Санаторія «Алмазний» для дітей з батьками Казенного підприємства «Південний еколого-геологічний центр» проект договору №362 поставки природного газу від 16.04.2008 р., який був підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей. Так, зокрема, відповідачем було запропоновано змінити п. 11.1 договору та зазначити, що він вступає в силу з 16.04.2008 р., а не з 01.03.2008 р., як це вказано у договорі.

Не погодившись зі вказаним протоколом розбіжностей, позивач звернувся до суду з позовом про спонукання відповідача прийняти договір в редакції Відкритого акціонерного товариства «Кримгаз».

Ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов’язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (ст. 187 ГК України).

Судом встановлено, що відповідач зобовязаний укласти з позивачем договір поставки природного газу на пісдтаві постанови Кабінету Міністрів України №112 від 27.02.2008 р., а тому вказаний спір підлягає вирішення в суді.

У той же час, суд звертає увагу на те, що серед способів захисту цивільного права, закріплених в статті 16 Цивільного кодексу України, передбачений, зокрема, такий як примусове виконання обов’язку в натурі. В свою чергу, такий спосіб захисту права як спонукання прийняти договір чинним законодавством України не передбачений.

Така позиція викладена, до речі, в пункті 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 р. N 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України», в якому зазначено, що згідно з частиною другою статті 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. Згідно з частиною третьою статті 84 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. Вищий господарський суд України повідомив, що суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір у випадку, якщо встановить, що існує правовідношення, в силу якого сторони зобов'язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього.

Під час розгляду справи позивач не скористався правом, наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, та не змінив предмет позову. У той же час, суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони. Відповідне клопотання в матеріалах справи відсутнє. В свою чергу, невірно обраний спосіб захисту права та інтересу є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно зі статтею 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Отже, враховуючи те, що даний спір виник при укладанні сторонами договору про поставку природного газу, він підвідомчий господарським судам України, проте, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови в позові, а не припинення провадження у справі. Аналогічна позиція викладена в п. 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» N 01-8/344 від 11.04.2005 р. (зі змінами станом на 07.11.2007 р.), в якому зазначено, що суд, дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити у позові, а не припиняти провадження у справі за її непідвідомчістю суду.

Таким чином, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Кримгаз» задоволенню не підлягають.

Судові витрати у вигляді сплаченого Відкритим акціонерним товариством «Кримгаз» державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються позивача відповідно до положень статті 49 господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.