КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 23/133

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Кисіль Ю.В., Борцевич П.С.

від третьої особи 2 - Комарицька О.Б.

від третьої особи 3 - Фоя О.В.

від третьої особи 4 - Гарбарчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

1.          Спільного українсько-англійського підприємства «Західна нафтова група» у формі товариства з обмеженою відповідальністю

2. Приватного підприємства «ВЕРОНА-9»

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.05.2008

у справі № 23/133

за позовом                               Спільного українсько-англійського підприємства "Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до                                                   Київської міської ради

треті особи           Приватне підприємство "ВЕРОНА-9"

Товариство з обмеженою відповідальністю "РИФТ"

Українське державне виробничо-технологічне підприємство "Укрдортехнологія"

Фонд державного майна України

Державне підприємство з розбудови транспортних коридорів в Україні

про                                                  визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-англійське підприємство „Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсними та скасування рішення Київської міської ради від 26.07.2007р.№ 92/1926 „Про передачу приватному підприємству „ВЕРОНА-9" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" як таке, що не виконано, та віднесення земельної ділянки, що відводилась відповідно до цього рішення, до земель запасу житлової та громадської забудови.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягнуто судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Спільне українсько-англійське підприємство „Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю подало на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення в частині розподілу судових витрат та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача державного мита та інших витрат, які позивач поніс у зв’язку із розглядом справи.

У судовому засіданні 19.06.2008 р. позивач подав суду заяву про відмову від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 р.

Відповідно до ст. 100 ГПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови, а апеляційний суд має право не прийняти її при умові що така відмова суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Розглянувши заяву позивача про відмову від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 р., колегія вважає за можливе її прийняти, оскільки дії позивача в частині відмови від апеляційної скарги не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

ПП „ВЕРОНА-9" також не погодилось з прийнятим рішенням суду, у зв’язку із чим подало апеляційну скаргу на відповідне рішення у якій просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Зокрема скаржник стверджує, що позивач не має будь-якого відношення до земельної ділянки, яка виділена ПП „ВЕРОНА-9". Також за твердженням апелянта земельна ділянка, яка виділена ПП „ВЕРОНА-9", є вільною від забудов.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

26.07.2007 року Київською міською радою було прийнято рішення № 92/1926 „Про передачу ПП „ВЕРОНА-9" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва".

Пунктом 2 рішення відповідача №92/1926 вирішено визнати такими, що втратили чинність, рішення виконавчого органу Київської міської ради народних депутатів від 16.10.72р. №1654 „Про відведення земельної ділянки Київському обласному виробничому управлінню автомобільного транспорту" та рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" як такі, що не виконані, та віднести земельну ділянку, що відводилась відповідно до цих рішень, до земель запасу житлової та громадської забудови.

Також вказаним рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємству "ВЕРОНА-9" для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва (п. 3) та вирішено передати приватному підприємству "ВЕРОНА-9", за умови виконання пункту 5 цього рішення, у довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку загальною площею 4,75 га для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі:

- площею 1,50 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови;

- площею 3,25 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування (п. 4 рішення).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" відведено Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР земельну ділянку площею 2,2 га по вулиці Заболотного в Московському районі під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту.

У результаті правонаступництва Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" отримала, в тому числі, права та обов'язки Міністерства будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР щодо відведеної земельної ділянки площею 2,2 га по вулиці Заболотного в Московському (на разі у Голосіївському) районі під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. №5-рп/2005 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 Постанови Верховної Ради України „Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року №563-XII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Таким чином, враховуючи наведені положення рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005р. № 5-рп/2005, законодавство України не містить обмежень щодо строку оформлення права власності або права користування землею, виділеної під будівництво об'єктів нерухомого майна, що підтверджує, що Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" не втратила права на оформлення права користування виділеною земельною ділянкою за рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" після будівництва на ній об'єктів нерухомого майна.

Як вбачається з Технічного звіту (аркуші Технічного звіту 37-45) 08.08.2006р. між ДП „Київське обласне дорожнє управління" ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України", як балансоутримувачем, ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України", як власником (продавцем), та ТОВ „Ніко і К" - покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №5060, відповідно до предмету якого ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" продало ТОВ „Ніко і К" нежилі приміщення в будинку (літ. А) загальною площею 6291,30 кв.м. по вул. Заболотного, 3 в м. Києві, та Договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №5063, відповідно до якого ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" продало ТОВ „Ніко і К" будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ. Б) загальною площею 3824,70 кв.м. по вул. Заболотного, 3 в м. Києві.

Також в матеріалах Технічного звіту наявні реєстраційні посвідчення КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" від 22.09.2006р. №026959 та №026960 про реєстрацію за ТОВ „Ніко і К" права приватної власності на нежилі приміщення (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3 та будівля адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3, що свідчить про набуття у власність ТОВ „Ніко і К" обумовленого нерухомого майна.

При цьому, попереднім власником цього майна в Договорах від 08.08.2006р. зазначено ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України", балансоутримувачем - ДП „Київське обласне дорожнє управління ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України".

Як вбачається з цих Договорів (п.1.2.) ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" здійснило первісну державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно шляхом отримання Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №802066, виданого 18.07.2006р. Головним управлінням комунальної власності м. Києва.

Як вбачається з Преамбул Договорів купівлі-продажу від 08.08.2006р. постановою Кабінету Міністрів України №221 від 28.02.2002р. Державній службі автомобільних доріг України делеговано право затвердження статуту ДАК „Автомобільні дороги України" та постановлено передати до статутного фонду Компанії майно державних підприємств, які належать до сфери управління Державної служби автомобільних доріг з перетворенням їх у дочірні підприємства. Статутом ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" передбачено право Компанії з дозволу засновника - Державної служби автомобільних доріг України здійснювати відчуження майна. Державною службою автомобільних доріг України було передано до статутного фонду Компанії нерухоме майно: нежилі приміщення (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3 та будівля адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3. На даний час зазначене майно знаходиться у господарському віданні ДП „Київське обласне дорожнє управління ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України"; у відповідності із встановленими компанією правилами нерухоме майно обліковується на балансі згаданого дочірнього підприємства.

Рішенням колегії Державної служби автомобільних доріг України від 16.02.2006р. №8 затверджено план досудової санації ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України", яким передбачена, зокрема, реалізація майна, включаючи нежилі приміщення (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3 та будівля адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3. Рішення колегії введено в дію наказом Державної служби автомобільних доріг України від 16.02.2006р. №6. Наказом ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" №42 від 14.03.2006р. затверджено Порядок відчуження майна в процедурі санації ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України". Планом досудової санації ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України", затвердженим рішенням колегії Державної служби автомобільних доріг України 16.02.2006р. та введеним у дію наказом Державної служби автомобільних доріг України 20.06.2006р., Державною службою автомобільних доріг України надано дозвіл на відчуження нерухомого майна: нежилих приміщень (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3 та будівлі адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3. Відповідно до Порядку відчуження майна в процедурі санації ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України", затвердженим наказом ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" №42 від 14.03.2006р., ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України" листом №1/11-1056 від 16.06.2006р. надало згоду на відчуження шляхом продажу на конкурентних засадах нерухомого майна: нежилих приміщень (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3 та будівлі адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ,/вул. Заболотного, 3. 07.08.2006р. листом №4/8-5-5-1479 Державна служба автомобільних доріг України підтвердила дозвіл на проведення Компанією всіх передбачених планом заходів, у тому числі реалізацію нерухомого майна: нежилі приміщення (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3 та будівля адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3. 26.07.2006р. було проведено аукціон, на якому було визначено переможця аукціону (покупець) - Товариство з обмеженою відповідальністю „Ніко і К".

15 листопада 2006р. між ТОВ „Ніко і К" та позивачем укладено Договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М., зареєстрований в реєстрі за №4604, відповідно до предмету якого ТОВ „Ніко і К" продало позивачу нежилі приміщення (в літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3, загальною площею 6291,30 кв.м., та Договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М., зареєстрований в реєстрі за №4607, відповідно до предмету якого ТОВ „Ніко і К" продало позивачу будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3, загальною площею 3824,70 кв.м.

У матеріалах справи наявні реєстраційні посвідчення КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" від 11.12.2006р. №№024980, 024979 про реєстрацію за позивачем права приватної власності на нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 6291,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3, та будівлі адміністративно-побутового корпусу (літ. Б), загальною площею 3824,70 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 3

Таким чином позивачем було набуто у власність вищевказане нерухоме майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже, оскільки позивачем набуто у власність об'єкти нерухомого майна по вул. Заболотного, 3 у Голосіївському районі м. Києва, в силу ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України позивач має право на оформлення права користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, звернувшись до відповідних органів у визначеному законом порядку.

Як вказано вище, рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" земельну ділянку площею 2,2 га по вулиці Заболотного в Московському районі було відведено Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту.

Проте пунктом 2 оспорюваного рішення, в тому числі, визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" як такі, що не виконані, та віднести земельну ділянку, що відводилась відповідно до цих рішень, до земель запасу житлової та громадської забудови.

Невиконання рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 спростовується доказами, що є у матеріалах справи - відомостями про первісного власника об'єктів нерухомого майна по вул. Заболотного, 3 у м. Києві за Свідоцтвом про право власності серії ЯЯЯ №802066, виданим 18.07.2006р. Головним управлінням комунальної власності м. Києва, реєстраційними посвідченнями про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна по вул. Заболотного, 3 у м. Києві за наступними набувачами, що в свою чергу унеможливлює віднесення забудованої земельної ділянки до земель запасу житлової та громадської забудови.

Таким чином, судом встановлено, що висновок Київської міської ради, зроблений в оскаржуваному позивачем рішенні від 26.07.2007 р. № 92/1926 щодо визнання такими, що не виконані, рішення виконавчого органу Київської міської ради народних депутатів від 16.10.72р. №1654 „Про відведення земельної ділянки Київському обласному виробничому управлінню автомобільного транспорту" та рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту", не відповідає встановленим обставинам справи та спростовується ними.

Судом береться до уваги те, що будь-яких інших причин визнання такими, що втратили чинність, рішення виконавчого органу Київської міської ради народних депутатів від 16.10.72р. №1654 „Про відведення земельної ділянки Київському обласному виробничому управлінню автомобільного транспорту" та рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту", в оскаржуваному позивачем рішенні Київською міською радою не вказано.

З огляду на викладене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Київської міської ради від 26.07.2007р.№ 92/1926 „Про передачу приватному підприємству „ВЕРОНА-9" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 20.08.73р. №1302 „Про відведення земельної ділянки Міністерству будівництва та експлуатації автомобільних шляхів УРСР під будівництво інженерно-лабораторного корпусу та дорожньо-ремонтного пункту" як таке, що не виконано, та віднесення земельної ділянки, що відводилась відповідно до цього рішення, до земель запасу житлової та громадської забудови, підлягає визнанню недійсним.

Щодо посилань в апеляційній скарзі ПП „ВЕРОНА-9" з приводу того, що у зв’язку із скасуванням п. 2 рішення Київської міської ради від 26.07.2007р.№ 92/1926 порушуються його права та охоронювані законом інтереси з приводу користування виділеною йому земельною ділянкою, колегія суддів вважає за необхідне відзначити наступне.

Як вказано вище, рішенням Київської міської ради від 26.07.2007р.№ 92/1926 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємству "ВЕРОНА-9" для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва (п. 3) та вирішено передати приватному підприємству "ВЕРОНА-9", за умови виконання пункту 5 цього рішення, у довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку загальною площею 4,75 га для будівництва, обслуговування та експлуатації готельно-офісного центру з торговельно-розважальними закладами на перетині вул. Академіка Глушкова та Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі:

- площею 1,50 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови;

- площею 3,25 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування (п. 4 рішення).

Судом враховується те, що будівлі, які є власністю позивача, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 79:392:034, в той час як ПП «ВЕРОНА-9» на підставі вищевказаного рішення виділена земельна ділянка кадастровий номер 79:392:038.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про те, що рішення Київської міської ради від 26.07.2007р.№ 92/1926 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,75 га приватному підприємству "ВЕРОНА-9" (п. 3 рішення) та передачі вказаної земельної ділянки приватному підприємству "ВЕРОНА-9" у довгострокову оренду на 10 років (п. 4 рішення) відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує при цьому прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Таким чином здійснення ПП «ВЕРОНА-9» землекористування на земельній ділянці площею 4,75 га, кадастровий номер 79:392:038 є правомірним.

За таких обставин підстави для задоволення апеляційної скарги ПП «ВЕРОНА-9» відсутні.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2008 року у справі № 23/133 про задоволення позову є вірним, проте апеляційна інстанції дійшла до висновку про необхідність зміни вказаного рішення у його мотивувальній частині.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Приватного підприємства «ВЕРОНА-9» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Прийняти відмову Спільного українсько-англійського підприємства «Західна нафтова група»у формі товариства з обмеженою відповідальністю від апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2008 р. у справі № 23/133.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2008 року у справі № 23/133 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВЕРОНА-9» - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

25.06.08 (відправлено)