ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 51/19

21.07.08

За позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі:

1.          Шевченківської районної в м. Києві ради

2.          Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська»

про стягнення 55 004,21 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від прокуратури: не з'явились

від позивача 1: не з'явились

від позивача 2: Кудрявцева Р.М.

від відповідача: не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Шевченківської районної в м. Києві ради та Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська»на користь Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради заборгованості у сумі 55 004,21 грн. за договором оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва від 14.03.2006 року № 1335/6.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2008 року порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.06.2008 р. за участю представників сторін, яких зобов’язано надати суду певні документи.

У зв’язку з тим, що дата, на яку призначено розгляд справи, припала на день релігійних свят, розгляд справи було перенесено судом з 16.06.2008 року на 23.06.2008 року.

У зв’язку з нез’явленням представника відповідача у судове засідання 23.06.2008 року та ненадання ним витребуваних судом документів, ухвалою суду від 23.06.2008 року розгляд справи був відкладений на 07.07.2008 року.

03.07.08р. від Шевченківської районної у місті Києві ради до суду надійшла заява, в якій зазначено, що позивач1 підтримує заявлені вимоги і просить суд розглядати справу без його участі.

У судовому засіданні 07.07.2008 року представник позивача 2 підтримав заявлені позовні вимоги, які обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов’язань в частині сплати орендних платежів за період з серпня 2007 року по березень 2008 року.

Представник відповідача на виклик суду не з'явився, відзиву на позов не надав, вимоги ухвали суду від 03.06.2008 року не виконав, причин неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 07.07.2008 року розгляд даної справи був відкладений на 21.07.2008 року.

У судовому засіданні представник позивача 2 підтримав заявлену правову позицію.

Представник відповідача в черговий раз на виклик суду не з'явився, відзиву на позов не надав, вимог ухвал суду від 03.06.2008 року, від 23.06.2008 року, від 07.07.2008 року не виконав, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.07.2008 року за згодою представника позивача 2 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача 2, господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2006 року між Шевченківською районною у м. Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія Київська»було укладено договір оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва № 1335/6 (надалі –договір), за умовами якого позивач 1 зобов’язався передати, а відповідач - прийняти у тимчасове платне користування (оренду) нежиле приміщення (будівлю, споруду) загальною площею 218,7 м2 , а саме цоколь з орендуємою площею 113 м2, , підвал з орендуємою площею 105,7 м2 (надалі –об’єкт оренди), згідно з поверховим планом приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ольжича, 8.

Відповідно до п. 8.2. строк дії договору встановлений: з 14.03.2006 року по 10.01.2007 року.

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2007 року, відповідача було виселено з нежилого приміщення загальною площею 218,7 м2, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ольжича, 8 (акт державного виконавця від 11.03.2008р. –у матеріалах справи).

Таким чином, ТОВ «Софія Київська»користувалося об’єктом оренди до 11.03.2008 року.

Пунктом 2.1. договору сторони узгодили розмір орендної плати за користування об’єктом оренди, яка за перший місяць складає 6141,04 грн. Розмір оренди за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць.

Порядок розрахунків визначений сторонами у п. 2.5. договору, відповідно до якого відповідач зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця перерахоувавти орендну плату незалежно від наслідків власної господарської діяльності на рахунок позивача 1 орендна плата повинна сплачуватися відповідачем з дати підписання договору.

Як вбачається з доказів по справі, позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином.

Як вбачається з наявних у справі документів, загальна сума орендної плати, яку відповідач повинен був перерахувати на рахунок позивача за період з серпня 2007 року по березень 2008 року становить 55 004,21 грн.

Відповідач за користування нежитловим приміщенням позивача за вказаний період не розрахувався, у зв’язку з чим станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача складає 55 004,21 грн.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань щодо сплати судом встановлений та по суті не оспорений.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексу.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»встановлює прямий обов’язок орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів, які б спростовували заявлені до нього вимоги, суду не представив.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню

Враховуючи, що відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита, то державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу стягуються в доход бюджету за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська»(04086, м. Київ, вул. Ольжича, 8, код 19480474) на користь Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 26/4, код 21532540) - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - основний борг у сумі 55 004 (п’ятдесят п’ять тисяч чотири) грн. 21 коп.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська»(04086, м. Київ, вул. Ольжича, 8, код 19480474) в доход Державного бюджету України державне мито в сумі 550 (п’ятсот п’ятдесят) грн. 04 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Пригунова А.Б.