ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.05.2008

Справа №2-27/16183-2006А

За позовом – Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, с.м.т. Первомайське, вул.. Советська, 3.

До відповідача - Управління ПФУ в Первомайському районі АР Крим, с.м.т. Первомайське, пров. Садовий, 4.

Про визнання нечинним рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Затворницька, дор. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Сутність спору:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання нечинними акту №121 від 12.12.2005 р. і рішення №618 від 23.12.2005 р.

Ухвалою від 22.09.2006 р. справа була прийнята до розгляду суддею ГС АР Крим Мокрушиним В. І.

Резолюцією Голови Господарського суду АР Крим Луцяк М. І. від 15.08.2007 р., справа передана до розгляду судді господарського суду АР Крим Воронцової Н.В., з привласненням справі номеру 2-27/16183-2006А, в зв’язку з закінченням строку повноважень судді ГС АР Крим Мокрушина В. І.

Ухвалою від 03.09.2007 р. справу було прийнято до розгляду суддею ГС АР Крим Воронцовою Н. В.

Оскільки в ході розгляду справи виникли питання, потребуючі спеціальних знань, суд дійшов висновку призначити по справі судово – бухгалтерську експертизу, яку доручає ТОВ “Науково – дослідна лабораторія судових експертиз”, про що було винесено ухвалу від 10.12.2007 р.

Від експертної установи матеріали справи були повернені з висновком №60 судово – бухгалтерської експертизи.

При таких обставинах справи суд дійшов висновку провадження по справі поновити та надіслати на адресу сторін копії висновків експертизи, про що було винесено ухвалу ГС АР Крим від 10.04.2008 р.

Позивач в судовому засідання усно уточнив позовні вимоги та просить суд визнати нечинним рішення Управління ПФУ в Первомайському районі АР Крим №618 від 23.12.2005 р.

Суд прийняв до уваги уточнення позивача.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у запереченнях на позов, однак явку представника в судове засідання, що відбулося 07.05.2008 р., не забезпечив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В :

12.12.2005 р. посадовими особами відповідача було проведено перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, достовірності відомостей, наданих до системи персоніфікованого обліку, повноти нарахування внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на окремі категорії застрахованих осіб позивача по справі за період з 31.08.2003 р. по 31.10.2005 р.

По результатам перевірки було складено акт №121 від 12.12.2005 р.

Під час проведення перевірки посадовими особами відповідача було виявлено порушення п. 1.2 ст. 1 і п. п. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4 Закону України від 21.12.2008 р. №2181 «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» і Закону України «Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», що привело до заниження на суму 504,42 грн., а саме: в вересні 2003 р. виявлено 5184,26 грн., а фактично 5688,68 грн. ( заниження склало 504,42 грн. ).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено рішення №618 від 23.12.2005 р. про застосування штрафної санкції у розмірі 252,21 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з урахуванням останніх уточнень, в зв’язку з наступним.

01.01.2004 р. набрав чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування “ №1058 від 09.07.03 р.

Згідно преамбулі Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування “ №1058 від 09.07.03 р. вказаний Закон, розроблений згідно Конституції України і Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і сплату пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, які формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених вказаним Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду і фінансування за рахунок його коштів витрат на сплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових сплат застрахованим особам, членам їх сімей і іншим особам, передбаченим вказаним Законом.

До 01.01.2004 р. на правовідносини в сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування поширювалися норми Закону України від 21.12.2008 р. №2181 «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Відповідно до п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України від 21.12.2008 р. №2181 «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Судом встановлено, що відповідно до наданих до суду відомостям нарахування і виплати заробітної плати за серпень, вересень 2003 р. , загальний фонд оплати праці за серпень 2003 р. складав 12697,83 грн., оподаткований фонд оплати праці – 10909,13 грн. ( 12697,83 – 1560,75 – 227,95 ), де: 1560,75 грн. – сума матеріальної допомоги з серпень 2003 р., 227,95 грн. – сума пор лікарняному листу за серпень 2003 р.

Нарахування на заробітну плату за серпень 2003 р. склали в загальній сумі 3698,31 грн. ( 3490,92 + 207,27 ). де: 3490,92 грн. – сума внесків по ставці 32%, 207,27 грн. – сума внесків по ставці 1-5%.

Як слідує з наданих документів, заробітна плата за серпень 2003 р. сплачувалася у два етапи, а саме: в серпні 2003 р. в сумі 3077,93 грн., в тому числі: 990,68 грн. – не оподаткована сума виплаченої матеріальної допомоги, 2087,25 грн. – заробітна плата, що оподаткована податком, що виплачена по платіжним відомостям №61 і №59.

Таким чином, суд дійшов висновку, що загальна сума внесків на виплачену заробітну плату, оподатковану податком – 2087,25 грн. ( 3077,93 - 990,68 ). склала 705,85 грн. Дана сума була перерахована на відповідний розрахунковий рахунок відповідача наступними платіжними дорученнями: №241 від 27.08.2003 р. на суму 580,10 грн., в тому числі по ставці 1-5% в сумі 34,12 грн., по ставці 32% в сумі 545,98 грн.; №260 від 28.08.2003 р. на суму 125,75 грн., в тому числі внески по ставці 1-5% в сумі 3,81 грн., по ставці 32% в сумі 121,94 грн.

У вересні 2003 р. в сумі 7735,68 грн., в тому числі 798,02 грн. – не оподаткована сума виплаченої матеріальної допомоги; 6937,66 грн. – заробітна плата, що оподатковується податком.

Таким чином, загальна сума внесків на виплачену заробітну плату, що оподатковувалася податком – 6937,66 грн. ( 7735,68 - 798,02 ), складала 2992,46 грн. Дана сума була перерахована на відповідний розрахунковий рахунок відповідача наступними платіжними дорученнями: №103 від 16.09.2003 р. на суму 2893,06 грн., в тому числі внески по ставці 1-5% в сумі 161,24 грн.. по ставці 32% в сумі 2731,82 грн.; №114 від 24.09.2003 р. на суму 99,40 грн., в тому числі внески по ставці 1-5% в сумі 8,22 грн., по ставці 32% в сумі 91,18 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до наданих бухгалтерських документів, загальна сума виплаченої заробітної плати за серпень 2003 р. склала 10813,61 грн. Загальна сума збору до ПФУ по ставці 1-5% і 32% на виплачену заробітну плату за серпень 2003 р. склала 3698,31 грн. ( 705,85 + 2992,46 ). Вказана сума збору була перерахована на відповідний розрахунковий рахунок відповідача у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку забовязань по сплаті збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за серпень 2003 р. вказана сума збору 1221,43 грн., тобто більше на 515,58 грн. ( 1221,43 – 705,85 ), відповідно до наданих документів.

Судом встановлено, що позивач врахував припущену ним в серпні 2003 р. помилку у розрахунку забовязань по сплаті збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за вересень 2003 р., а саме у наданому розрахунку за вересень 2003 р. відображена сума збору за серпень 2003 р. – 2476,88 грн., тобто на 515,58 грн. менше, ніж фактична сума збору по ставці 1-5% і 32% на заробітну плату за серпень 2003 р., виплачену підприємством у серпні 2003 р., а саме 2992,46 грн. ( 2992,46 – 515,58 = 2476,88 ). Таким чином, загальна сума збору по ставці 1-5% і 32% на виплачену заробітну плату за серпень 2003 р., що відображена позивачем у розрахунках за серпень, вересень 2003 р.. склала в сумі 3698,31 грн., тобто розбіжностей між фактично перерахованою позивачем на розрахунковий рахунок відповідача загальні сумі збору по ставці 1-5% і 32% на виплачену заробітну плату за серпень 2003 р. і сумою збору, відображеною у розрахунку за серпень, вересень 2003 р., не має.

Вказане підтверджується також висновком №60 судово – бухгалтерської експертизи.

Вказаний висновок був складений експертом Дубиніною І. В., що має вищу економічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності «11.1 – дослідження документів бухгалтерського звіту і звітності», 11.2 «дослідження документів по економічної діяльності підприємств і організацій». Також вказаний експерт має стаж експертної роботи з 2001 р.. має свідоцтво №593, що дійсне до 27.11.2009 р.

Таким чином, суд не бачить підстав не довіряти даному висновку судово – бухгалтерської експертизи.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов’язку і витребовує необхідні докази. Суб’єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов’язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії

Доказів того, що нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій спірним рішенням здійснено правильно та правомірно, на підставі первинних документів позивача, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Постанову проголошено 07.05.2008 р.

Постанову повному обсязі складено 08.05.2008 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинним рішення Управління ПФУ в Первомайському районі АР Крим №618 від 23.12.2005 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.