ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2008 р. Справа № 19/10

Позивач:          Закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв’язок", вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01011,

в особі:          Чернігівської філії, проспект Миру, 35, м. Чернігів, 14000,

до відповідача:          Варвинської районної санітарно-епідеміологічної станції, вул. Миру, 1, м. Варва, Чернігівська область, 17600,

про                               стягнення заборгованості в сумі 884,99 грн.

Суддя Кочергіна Л.Р.

Представники сторін:

від позивача: Яковлев А.Л., довіреність № 0078/8 від 18.04.2008 року,

від відповідача: Бородай Ю.К., головний лікар.

Закритим акціонерним товариством "Український мобільний зв’язок"

в особі Чернігівської філії (далі –ЗАТ „Український мобільний зв’язок”) подано позов до Варвинської районної санітарно –епідеміологічної станції про стягнення 287,56 грн. заборгованості за послуги мобільного зв’язку надані за договором № 1775501 від 05.08.2004 року, 6,07 грн. пені та 591,36 грн. штрафних санкцій згідно додаткової угоди № 2563034 від 25.04.2006 року.

08.07.2008 року представник позивача, на підставі ст.22 Господарського процесуального кодексу України, надав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої ЗАТ „Український мобільний зв’язок” відмовився від позову в частині стягнення суми основного боргу у сумі 287,56 грн., з мотивів оплати відповідачем зазначеної заборгованості. В частині стягнення 6,07 грн. пені та 591,36 грн. штрафних санкцій позивач вимоги підтримує, та просить в цій частині позов задовольнити повністю.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї докази оплати суми основного боргу 25.05.2008 року, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про прийняття відмови в частині стягнення 287,56 грн. заборгованості за послуги мобільного зв’язку, як такої, що не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимоги щодо стягнення суми пені і штрафних санкцій заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, господарський суд встановив наступне:

Між ЗАТ „Український мобільний зв’язок” та Варвинською районною санітарно –епідеміологічною станцією укладено договір № 1775501 від 05.08.2004 року про надання послуг мобільного зв’язку (далі - Договір) та додаткову угоду до нього № 2563034 від 25.04.2006 року.

Згідно п. п. 1.1, 2.2.1, 2.4.2 та 3.2 Договорів ЗАТ «Український мобільний зв'язок»надає Варвинській районній санітарно –епідеміологічній станції послуги мобільного зв’язку, згідно з умовами Договору, Правилами користування мережами стільникового зв’язку та тарифами UMC, а відповідач користується цими послугами та своєчасно сплачує рахунки за надані послуги, авансові внески та плату за утримання номера в мережі стільникового радіотелефонного зв’язку UMC по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (в т.ч. сплачує плату за утримання номера в мережі і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків).

Відповідно до п. 3 Договору відповідач взяв на себе обов’язок оплачувати весь комплекс наданих йому послуг до 15 числа кожного наступного за розрахунковим місяця.

Матеріалами справи підтверджується направлення відповідачу відповідних рахунків на оплату наданих послуг за січень-березень 2008 року.

Разом з тим, відповідач за надані послуги мобільного зв’язку у встановлені Договором строки не розрахувався. Оплата заборгованості проведене позивачем лише 25.05.2008 року.

Відповідно до п.5.2 Договору, дія договору припиняється, якщо абонент (відповідач у справі) має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового попередження (повідомлення), а також у випадках передбачених Правилами користування мережами мобільного зв’язку UMC.

Отже суд доходить висновку, що сторони в договорі передбачили можливість односторонньої відмови позивача від договору у випадку істотного порушення відповідачем умов договору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку встановлено договором або законом, договір є розірваним.

17.01.2008 року позивачем надіслано відповідачу попередження №D.5.27727.00.00.100026/01 про призупинення надання послуг у зв’язку з несплатою заборгованості за січень-березень 2008 року. Претензія від 08.04.2008 року, надіслана на адресу відповідача з вимогою сплатити борг та пеню за несвоєчасну оплату послуг, залишилась без відповіді, що стало підставою для одностороннього розірвання Договору.

За умовами п.1.3 додаткової угоди, в разі, якщо абонент (відповідач по справі) відмовляється від основного договору та/або від цієї додаткової угоди, до закінчення строку, встановленого п.1.1. додаткової угоди, або коли дія основного договору достроково припиняється на підставі п.5.2. основного договору в зв’язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв’язку, абонент сплачує УМЗ штраф в розмірі 1,92 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії цієї додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії.

Оскільки ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язань, суд вважає умови, погоджені сторонами в п.1.3 додаткової угоди, такими, що не суперечать чинному законодавству.

У зв’язку з достроковим припиненням дії основного Договору з підстав несплати абонентом наданих йому послуг зв’язку, позивач обґрунтовано нарахував штраф в сумі 591,36 грн., який обчислюється виходячи із залишку календарних днів, до закінчення дії основного договору з урахуванням тимчасового відключення на підставі п.1.1. додаткової угоди.

Крім того, згідно п.4.2 Договору та п.2 ст.36 Закону України «Про телекомунікації»за затримку оплати наданих послуг мобільного зв’язку відповідач повинен сплатити пеню. Пеня нарахована позивачем за відповідні періоди у сумі 6,07 грн., в межах встановленої облікової ставки НБУ на момент здійснення прострочення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита в сумі 68 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ч.1 ст.188, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530, 546, ч.3 ст. 651 Цивільного кодексу України, п.2 ст.36 Закону України «Про телекомунікації», ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 287,56 грн. боргу, припинити.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Варвинської районної санітарно - епідеміологічної станції, пр-т. Миру, 1, м. Варва, 17600 (, рахунок № 0167 в УДК Чернігівської області, МФО 853592) на користь Закритого акціонерного товариства “Український мобільний зв’язок” м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 (рахунок № 26008526 в Райффайзен Банк Аваль , м. Київ, МФО 300335 ) 6,07 грн. пені, 591,36 грн. штрафу , 68 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Кочергіна Л.Р.

Повний текс рішення підписано 18.07.2008 року

Суддя Кочергіна Л.Р.

18.07.08