ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.03.08                                                                                           Справа № 1/36

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                         Бонк Т. Б.

суддів                                                   Бойко С. М.

Марко Р. І.

при секретарі судового засідання Мельник М. В.

за участю представників сторін:

від прокуратури (скаржника) –не з’явився

від позивача –Варинський З. А. –представник

від відповідача –не з’явився

розглянув апеляційне подання Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону № 3565 від 13.12.2007 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2007 р.

у справі № 1/36

за позовом Приватного підприємства «Монсан», м. Івано-Франківськ

до відповідача 417 Управління начальника робіт Міністерства оборони України, м. Івано-Франківськ

про стягнення 34 966, 13 грн. заборгованості (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог, 28 471, 88 грн.)

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2007 р. у справі № 1/36 задоволено позов ПП «Монсан», м. Івано-Франківськ, стягнуто з 417 Управління начальника робіт Міністерства оборони України 23 025, 73 грн. основного боргу, 4 327, 63 грн. інфляційних витрат, 1 118, 52 грн. 3 % річних та витрати по сплаті державного мита і інформаційно-технічних послуг.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що в порушення договірних зобов’язань відповідач за виконані позивачем роботи розрахувався частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка підтверджується актом звірки розрахунків між сторонами від 13.11.2007 р.

У своєму апеляційному поданні військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону просить змінити дане рішення в частині стягнення 23 025, 73 грн. заборгованості по оплаті підрядних робіт та 4 327, 63 грн. інфляційних втрат, посилаючись на те, що судом не взято до уваги подані відповідачем докази часткового погашення заборгованості по оплаті підрядних робіт в сумі 3 810 грн., згідно накладної № 93 від 15.11.2007 р., а також при задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат не перевірено достовірність та правильність їх розрахунку.

Представник позивача у судовому засідання заперечив доводи, викладені в апеляційному поданні, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційному поданні, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення з наступних підстав:

Матеріалами справи Встановлено, що між 417 Управлінням начальника робіт Міністерства оборони України (замовник) та ПП «Монсан»(підрядник) 16.01.2006 р. укладено договір № 1/01-06 на електромонтажні роботи, монтаж систем внутрішньої каналізації і вентиляції при реконструкції лазні по вул. Стефаника, 31 у м. Івано-Франківську.

Відповідно до умов даного договору, підрядник в обсязі проекту і договірної ціни виконує, а замовник фінансує і приймає виконання електромонтажних робіт, монтаж внутрішньої каналізації і вентиляції при реконструкції лазні (п. 1.1).

Оплата виконаних робіт здійснюється замовником згідно акту виконаних робіт Ф-2КБ, Ф № 3 по фактичних витратах підрядника згідно ДБН протягом 5 днів на розрахунковий рахунок підрядника (п. 3.1 договору).

У матеріалах даної справи містяться підписані обома сторонами Акти приймання виконаних підрядних робіт № 28-0-0-1-1 за березень 2006 р. –на суму 14 028 грн., № 28-0-0-2-1 за березень 2006 р. –на суму 25 735, 20 грн., № 1 за березень 2006 р. –на суму 11 632, 80 грн., № 2 за березень 2006 р. –на суму 15 121, 20 грн., № 28-0-0-2-1 за квітень 2006 р. –на суму 48 793, 20 грн., № 28-0-0-1-1 за травень 2006 р. –на суму 10 819, 20 грн., б/н за червень 2006 р. –на суму 6 524, 40 грн. Дані акти підтверджують виконання позивачем (підрядником) передбачених договором робіт.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач не заперечує, що відповідачем надано послуги та матеріали на загальну суму 6 494, 25 грн., що зараховано ним як часткове погашення наявної заборгованості, у зв’язку з чим зменшена сума позову до 23 025, 73 грн., що також підтверджується Актом звірки розрахунків від 13.11.2007 р., який міститься у матеріалах даної справи.

Апеляційний господарський суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що внаслідок поставки матеріалів та надання послуг позивачу станом на 16.11.2007 р. його заборгованість перед позивачем становить 19 215, 73 грн., оскільки відповідачем не подано заяв про зарахування зустрічних вимог.

11.04.2007 р. позивач направив відповідачу претензію № 49 з вимогою погасити заборгованість, однак вона залишена відповідачем без розгляду і доказів погашення наявної заборгованості ним не подано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У поданому позивачем розрахунку суми заборгованості визначено, що інфляційні нарахування становлять 4 327, 63 грн., а 3 % річних –1 118, 52 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 89, 91, 99, 101-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2007 р. у справі № 1/36 залишити без змін, апеляційне подання Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                     Бонк Т. Б.

Суддя                     Бойко С. М.

Суддя                     Марко Р. І.