ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/420

24.09.08

За позовом Закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «КП-Адвертайзинг»

Про                     спростування неправдивої інформації та стягнення 8500,00грн. моральної

шкоди

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача не з’явився

Від відповідача Дєдушева М.К.- предст. (дов. від 20.11.2007р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про спростування неправдивої інформації про позивача, яка була опублікована у газеті «15 минут»у статті «Быстро и грязно».

Відповідач у судове засідання 28.11.2007р. не з’явився, відзиву на позов не надав.

22.11.2007р. судом одержано клопотання від позивача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з тим, що представник позивача 28.11.2007р. приймає участь у іншому судовому засіданні у Вищому господарському суді України.

Клопотання про відкладення розгляду справи судом задоволено.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представників відповідача та задоволенням клопотання позивача, розгляд справи 28.11.2007р. відкладено.

У судовому засіданні 12.12.2007р. представник відповідача подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з відсутністю у позивача позовної заяви та необхідністю ознайомитись з матеріалами справи №20/420 і підготувати відзив на позовну заяву.

Клопотання судом не задоволено, у зв’язку з тим, що матеріали справи містять докази направлення позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами. Крім того, після винесення судом ухвали про порушення провадження у справі №20/420 від 20.11.2007р. та її одержання відповідачем, відповідач мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи №20/420.

З метою надання відповідачем неподаних суду документів, у судовому засіданні 12.12.2007р. оголошено перерву до 26.12.2007р.

24.12.2007р. судом одержано відзив на позовну заяву від відповідача, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, так як відповідач діяв добросовісно і здійснив перевірку поширюваної інформації, що є підставою для звільнення його від відповідальності. Крім того, інформація, яка розміщена у статті, отримана від посадових осіб Державної санітарно-епідеміологічної служби України, на що є посилання в оспорюваній статті.

У судовому засіданні 26.12.2007р. представник позивача в усних поясненнях підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

З метою витребування додаткових документів по справі, розгляд справи 26.12.2007р. відкладено.

15.01.2008р. судом одержано пояснення від відповідача, у якому зазначається про те, що автором статті «Быстро и грязно»є Карабіна О.Ю. (псевдонім –Ольга Іванова); відповідач поєднує в собі особу засновника газети «15 минут»та редакцію газети «15 минут», на підтвердження чого суду надано копію Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації «15 минут». Крім того, до пояснення додано питання, які відповідач вважає за доцільне поставити на розгляд експерта, у випадку призначення у справі судової експертизи.

15.01.2008р. судом одержано доповнення до відзиву від відповідача, у якому відповідач зазначає про те, що позивачем не вказано, в чому саме полягає неправдивість викладеної у статті інформації. Крім того, в тексті статті відповідач жодним чином не змішує співвідношення родового поняття «порушення санітарних норм»та видових понять «бруд»і «недотримання температурного режиму». Твердження щодо бруду приміщень є загальним і не має відношення до позивача. Також позивачем не вказано, яка саме неправдива інформація повинна бути спростована або уточнена.

У судовому засіданні 16.01.2008р. представник позивача надав суду уточнення заявлених позовних вимог, а саме просить суд зобов’язати відповідача у 15 денний термін з дня винесення рішення по справі №20/420 опублікувати на тому ж самому місці, у тій же самій рубриці газети «15 минут»відповідне спростування (уточнення) неправдивої інформації, що була опублікована у випуску №157 (279) із текстом, який викладено в уточненні.

Крім того, представник позивача надав суду примірний перелік питань, які вважає за доцільне поставити на розгляд експерта.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Оскільки для вирішення спору по справі №20/420 необхідні спеціальні знання, ухвалою від 16.01.2008р. суд призначив судову експертизу у справі №20/420. Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України остаточний перелік питань, які мають бути роз’яснені судовим експертом, встановлюється господарським судом. При цьому судом враховано, що питання, які ставляться перед експертом, повинні безпосередньо стосуватись суті заявлених позовних вимог.

У зв’язку з наведеним, провадження у справі №20/420 зупинено.

21.05.2008р. судом одержано лист з експертної установи з матеріалами справи №20/420. У листі повідомляється, що матеріали справи повертаються до суду без виконання експертизи, оскільки оплата вартості експертизи до експертної установи не надійшла.

За наведених обставин, ухвалою від 22.05.2008р. провадження у справі №20/420 поновлено, розгляд справи призначено на 03.06.2008р.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 03.06.2008р. представника відповідача, розгляд справи 03.06.2008р. відкладено.

У судовому засіданні 17.06.2008р. представник позивача в усних поясненнях зазначив, що рахунок, виставлений експертною установою, позивач не отримував, у зв’язку із зміною адреси, на яку позивачу направлялась кореспонденція.

При цьому позивач просив суд призначити у справі судову експертизу на вирішення якої поставити питання, визначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.01.2008р. №20/420.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Оскільки для вирішення спору по справі №20/420 необхідні спеціальні знання, ухвалою від 17.06.2008р. суд призначив судову експертизу у справі №20/420. Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України остаточний перелік питань, які мають бути роз’яснені судовим експертом, встановлюється господарським судом. При цьому суд врахував, що питання, які ставляться перед експертом, повинні безпосередньо стосуватись суті заявлених позовних вимог.

У зв’язку з наведеним, ухвалою від 17.06.2008р. провадження у справі №20/420 зупинено.

10.09.2008р. судом одержано лист з експертної установи з матеріалами справи №20/420. У листі повідомляється, що матеріали справи повертаються до суду без виконання експертизи, оскільки оплата вартості експертизи до експертної установи не надійшла.

За наведених обставин, ухвалою від 10.09.2008р. провадження у справі №20/420 поновлено, а справа призначена до судового розгляду на 24.09.2008р.

У судове засідання, призначене на 24.09.2008р., представник позивача не з’явився, позивач про причини неявки представника позивача у судове засідання та про причини нездійснення (вдруге) оплати вартості експертизи суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2007р. у газеті «15 минут»№157 (297) (особу засновника та редакції якої поєднує відповідач) було розміщено статтю «Быстро и грязно». При цьому під назвою зазначеної статті розміщено фото закладу харчування із назвою «ШВИДКО».

Позивач вважає, що назва статті кореспондує до фото торговельного підрозділу позивача, завдаючи значної шкоди його діловій репутації саме через інверсію власних назв у заголовку статті та напису на фото. Назва статті та фото, що її супроводжує вводить в оману читача, що закриття закусочної позивача, яка знаходиться на Майдані Незалежності, відбулось нібито через виявлений органами СЕС Шевченківського району бруд, в той час як сама стаття вказує на іншу підставу закриття –через систему вентиляції позивача, що також не відповідає дійсності.

Враховуючи наведене, позивач просить суд зобов’язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, яка була опублікована у газеті «15 минут»у статті «Быстро и грязно».

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв добросовісно і здійснив перевірку поширюваної інформації, що є підставою для звільнення його від відповідальності. Крім того, інформація, яка розміщена у статті, отримана від посадових осіб Державної санітарно-епідеміологічної служби України, на що є посилання в оспорюваній статті.

Для вирішення справи по суті необхідно, зокрема, встановити, чи асоціюється частина назви статті «Быстро и грязно»з торговельною маркою «ШВИДКО», яка належить позивачу; чи є підстави вважати, що словесне позначення «ШВИДКО», опубліковане на фото та частина назви статті «Быстро и грязно»співвідносяться між собою як інформація щодо опублікованого фото.

Оскільки вказані питання належать до предмета доказування по даній справі, а для встановлення чи спростування цих фактів необхідні спеціальні знання, судом двічі призначалась судова експертиза, проведення якої було доручено Київському НДІ судових експертиз.

Проте, експертна установа двічі повернула матеріали справи №20/420 з експертної установи без експертного висновку, у зв’язку з тим, що ЗАТ «Швидко-Україна» не проводило оплату вартості експертизи.

Поважних причин нездійснення оплати вартості призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. №20/420 експертизи позивач суду не надав.

У судовому засіданні 24.09.2008р. представник відповідача в усних поясненнях зазначив про те, що саме позивач повинен довести належними засобами доказування обставини, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно, представник відповідача вказав на те, що відповідач не дає згоди на оплату вартості призначеної судом експертизи.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати людині.

Право на недоторканість своєї ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Це право за своєю природою може належати не лише фізичній, але й юридичній особі. У той же час честь та гідність відносяться лише до особистих немайнових прав фізичної особи.

За своєю правовою природою право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам, оскільки це право може бути використано господарюючим суб'єктом (підприємцем) як спосіб судового захисту про поширення інформації, що шкодить його діловій репутації.

Отже, за змістом викладених приписів чинного законодавства право на спростування має особа, про яку поширено недостовірну інформацію, навіть якщо таке поширення не завдало шкоди її діловій репутації.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про інформацію" порушення законодавства України про інформацію тягне за собою, зокрема, і цивільно-правову відповідальність згідно з законодавством України. Серед порушень цього законодавства у наведеній статті передбачено і поширення відомостей, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

З урахуванням того, що для встановлення чи асоціюється частина назви статті «Быстро и грязно»з торговельною маркою «ШВИДКО», яка належить позивачу; чи є підстави вважати, що словесне позначення «ШВИДКО», опубліковане на фото та частина назви статті «Быстро и грязно»співвідносяться між собою як інформація щодо опублікованого фото необхідні спеціальні знання, суд, не перебираючи на себе не притаманних суду функцій експерта, призначив експертизу у справі №20/420, яку доручено провести Київському НДІ судових експертиз. Проте, матеріали справи №20/420 двічі було повернуто з експертної установи без експертного висновку, у зв’язку з тим, що позивач не здійснив оплату вартості призначеної судом експертизи. Поважних причин нездійснення оплати вартості призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. №20/420 експертизи позивач суду не надав.

Відповідач не висловив згоди на здійснення оплати експертизи, посилаючись на те, що позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на нездійснення позивачем оплати вартості експертизи, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують факт порушення прав позивача у статті «Быстро и грязно», яка була розміщена у газеті «15 минут»№157 (297) від 06.09.2007р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на наведене, позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна»задоволенню не підлягають, як такі, що не знайшли свого підтвердження належними засобами доказування.

Судові витрати, у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя

В.В. Палій