ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"31" липня 2008 р.           Справа № 2/104-08

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ,

до відповідача           фермерського господарства „Вікторія”, с. Великі Прицьки Кагарлицького

району

про           стягнення 31678,75 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача:                    Багатченко Ю.В., уповноважений, довіреність від 14.03.2008р. б/н

від відповідача:          не з’явився.

СУТЬ СПОРУ :

позивач –товариство з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 17.06.2008р. № 915 до відповідача –фермерського господарства „Вікторія”, с. Великі Прицьки, в якому просить стягнути з відповідача борг за поставлений товар в сумі 27576,00 грн., збитки, завдані інфляційними процесами в сумі 2318,88 грн., річні в сумі 183,87 грн. та збитки в розмірі

1500,00 грн. у вигляді додаткових витрат на юридичні послуги, всього 31678,75 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач розрахунок з позивачем за отриманий за видатковою накладною від 04.04.2006р. № РН-КИ00267 товар здійснив частково, в результаті чого борг відповідача складає 27576,00 грн. Крім того, з відповідача належать до стягнення три проценти річних та збитки, завдані інфляційними процесами, відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України. Крім того, порушення зобов’язання з боку відповідача призвело до додаткових витрат позивача, які полягають в необхідності оплатити юридичні послуги товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна юридична компанія»по стягненню з відповідача заборгованості. і які були ним сплачені платіжним дорученням від 14.03.2008р. № 5458 відповідно до договору від 13.03.2008р. № 59/03/08. Зазначені додаткові витрати, за твердженням позивача, є збитками в розумінні ст.ст. 224, 225 ГК України, які відповідач повинен відшкодувати позивачу.

Позивачем подано також заяву про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог від 14.07.2008р. № 1122, в якій позивач, посилаючись на допущені технічні помилки при підготовці позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 27576,00 грн., 3% річних в сумі 244,08 грн., збитки, завдані інфляційними процесами, в сумі 1454,85 грн. та додаткові витрати на оплату юридичних послуг в сумі 1500,00 грн., всього 30774,93 грн. Заява про уточнення позовних вимог в установленому законом порядку, направлена відповідачу, про що свідчить доданий до заяви фіскальний чек „Укрпошти” від 16.07.2008р. № 0303 та опис вкладення в цінний лист від 16.07.2008р., тому зазначена заява приймається судом до розгляду.

В судові засідання 22.07.2008р. та 31.07.2008р. відповідач не з`явився, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, позовні вимоги та представлені позивачем докази не спростував, про причини нез`явлення суд належним чином не повідомив, хоча про день час та місце його проведення був повідомлений судом вчасно належним чином.

В судовому засіданні представник позивача подав усне клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України та підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, вважає їх обґрунтованими та законними.

Враховуючи те, що чинний ГПК України не покладає на суд обов’язку щодо розшуку відповідача, те, що розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою відповідача, те, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ (далі –ТОВ „Тридента”) до відповідача –фермерського господарства „Вікторія”, с. Великі Прицьки (далі ФГ „Вікторія”) з уточненнями, вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши додатково зібрані у справі докази, господарський суд

встановив:

відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. За правовим змістом відносини сторін є договором поставки. Згідно визначення ст. 265 ГК України та частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до частини 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Оскільки зміст правочину між сторонами зафіксований в документах (видатковій накладній, довіреності на отримання матеріальних цінностей), сторони не порушили вимог частини 1 ст. 208 ЦК України щодо письмової форми укладання правочинів між юридичними особами.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до видаткової накладної від 04.04.2006р. № РН-КИ00267, позивач поставив відповідачу мінеральні добрива (Аміачна селітра) в кількості 132 т. вартістю 147576,00 грн. (з ПДВ) (копія накладної залучена до матеріалів справи). Про отримання товару свідчить підпис уповноваженої особи відповідача в накладній від 04.04.2006р. № РН-КИ00267, засвідчений печаткою відповідача. Отриманий товар відповідачем оплачений лише частково в сумі 120000,00грн., що визнає позивач і що підтверджується актом взаєморозрахунків між ТОВ „Тридента Агро” та ФГ „Вікторія” від 03.03.2007р., засвідчений підписами уповноважених осіб та завірений печатками сторін (копія залучена до матеріалів справи).

Відповідно до частини 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений, або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно до вказаної норми закону позивач направив ФГ „Вікторія” вимогу від 17.03.2008р. № 329 про сплату боргу в сумі 27576,00 грн., про що свідчить копія фіскального чеку «Укрпошти»від 19.03.2008р.

№ 7682 та опис вкладення у цінний лист від 19.03.2008р. Відповідачем зазначена вимога отримана 21.03.2008р., про що свідчить залучена до матеріалів справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.03.2008р. № 1937400. Відповідно до частини 2 ст. 530 ЦК України боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, судом встановлено, що термін виконання зобов’язання відповідачем перед ТОВ «Тридента»по сплаті залишку вартості поставленого товару настав 28.03.2008р. За твердженням позивача, яке відповідачем не спростовано, кошти в сумі 27576,00 грн. сплачені не були. Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України, ст. 218 ГК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов’язання щодо вчасної оплати за отриманий товар, відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню в заявленій сумі -

27576,00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, враховуючи:

- наявність у відповідача боргового зобов’язання перед позивачем в сумі 27576,00 грн., строк якого настав 28.03.2008р.,

- відповідальність за порушення грошового зобов’язання, визначену ст. 625 ЦК України,

- оприлюднені Державним комітетом статистики України в офіційних друкованих органах індекси інфляції за відповідний період ,

- розмір облікової ставки НБУ 10% визначений Постановою НБУ від 29.12.2007р. та 12%, визначений Постановою НБУ від 21.04.2008 р. N 107,

вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих інфляційними процесами в сумі 1454,85 грн. та 3% річних в сумі 244,08 грн., нарахованих за період з 29.03.2008р. по 14.07.2008р., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача суми збитків 1500,00 грн., що складаються з додаткових витрат позивача на оплату юридичних послуг, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Свою вимогу про стягнення збитків позивач обґрунтовує тим, що у зв’язку із несплатою відповідачем боргу, позивач був змушений звернутися за наданням юридичної допомоги. Між позивачем ТОВ „Тридента Агро” (замовник) та ТОВ „Незалежна юридична компанія” (виконавець) був укладений договір від 13.03.2008р. № 59/03/08, згідно якого виконавець надав замовнику юридичні послуги, які полягають у здійсненні передбачених законодавством дій щодо стягнення з боржника –ФГ „Вікторія” заборгованості в сумі 27576,00 грн. для досудового, а при необхідності судового врегулювання майнового спору. Пунктом 3.1 договору замовник та виконавець погодили, що вартість передбачених договором робіт складе 1500,00 грн. Платіжним дорученням від 14.03.2008р. № 5458 позивачем було перераховано ТОВ «Незалежна юридична компанія»1500,00 грн.

Відповідно до частини 1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Відповідно до абзацу третього частини 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, вартість додаткових робіт, тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 224,225 ГПК України ТОВ „Тридента Агро” були понесені збитки у вигляді оплати додаткових робіт, виконаних ТОВ „Незалежна юридична компанія” по здійсненню комплексу дій щодо стягнення заборгованості з ФГ „Вікторія”, які спричинені неналежним виконанням свого зобов`язання ФГ „Вікторія”.

За таких обставин, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ до фермерського господарства „Вікторія”, с. Великі Прицьки повністю та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений товар в сумі 27576,00 грн., 3% річних в сумі 244,08 грн., збитки, завдані інфляційними процесами, в сумі 1454,85 грн. та витрати пов`язані з наданням юридичних послуг в сумі 1500,00 грн.

У зв’язку із задоволенням позову, на підставі ст. 49 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судових витрат.

Позивачем в первинному позові заявлено до стягнення суму 31678,75 грн. Відповідно до пункту “а” пункту 2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито” зазначена позовна заява повинна бути оплачена державним митом в сумі 316,79 грн. Як вбачається з доданого до позовної заяви платіжного доручення від 18.06.2008р. № 6937 на суму 320,00 грн., позивачем оплачено державне мито в розмірі більшому, ніж передбачено законом. Зайве сплачене мито в сумі 3,21 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Відповідно до абзацу 3 п. 38 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993р. № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993р. № 50, при зменшенні суми позовних вимог мито не повертається.

Беручи наведене вище до уваги, керуючись ст.ст. 11,ч.1 ст.22, ч.1 ст. 207, ч.1 ст. 208, ст.ст. 265, 525, 526, ч.2 ст. 530, ст.ст. 610, 614, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 173, 218, 224, 225, частинами 1,2 ст. 712 ГК України, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнений позов товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ до фермерського господарства „Вікторія” задовольнити повністю.

Стягнути з фермерського господарського „Вікторія” (09236, Київська обл., Кагарлицький район, с. Великі Прицьки, вул. Молодіжна,23, ідентифікаційний код 20620383, р/р 260094069 в філії Райфайзен банк Аваль, м. Обухів, МФО 321585) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро” (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28А (фактична адреса: 03040, м. Київ, вул. Стельмаха, буд.3), ідентифікаційний код 25591321, р/р 0101 в ЗАТ «СВЕДБАНК ІНВЕСТ», МФО 320650) основний борг в сумі 27576,00 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень), 3% річних в сумі 244,08 грн.(двісті сорок чотири гривні нуль вісім копійок), збитки, завдані інфляційними процесами, в сумі 1454,85 грн. (одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири гривні вісімдесят п`ять копійок), адвокатські витрати в сумі 1500,00грн (одна тисяча п`ятсот гривень), 307,75 грн. (триста сім гривень сімдесят п`ять копійок) державного мита та 118,00грн (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро” (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28А (фактична адреса: 03040, м. Київ, вул. Стельмаха, буд.3), ідентифікаційний код 25591321, р/р 0101 в ЗАТ «СВЕДБАНК ІНВЕСТ», МФО 320650) з державного бюджету (рахунок № 0001, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095, одержувач ГУ ДКУ у Київській області, банк одержувача ГУ ДКУ у Київській області, МФО 821018 код ЗКПО 24074109) зайве сплачене державне мито в сумі 3,21 грн. (три гривні двадцять одну копійку)

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Повний текст рішення підписаний 01.08.2008р.