КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2008                                                                                           № 37/88

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:           Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі:           Камінська Т.О.

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача - Коновалова Г.В. (довіреність № Д07/6268 від 04.11.2008 р.)

від третьої особи-Розумна-Дзявун О.Б.(довіреність № 001-989 від 21.10.2008 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.04.2008

у справі № 37/88 (Кондратова І.Д.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1"

до                                                   Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

третя особа           Київська міська державна адміністрація

про                                                  визнання дій протиправними та припинення цих дій, які порушують право

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-1» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у зобов'язанні позивача, шляхом видачі обов'язкових для виконання технічних умов, спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, закріплених в пункті 24.1 ТУ № Д11-9/34524 від 22.08.2006 року, та про заборону в подальшому Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго» здійснювати будь-які дії, спрямовані на протиправне зобов'язання Закритого акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, включаючи надання обов'язкових для виконання технічних умов.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2008 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Київську міську державну адміністрацію.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.04.2008 р. в позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позивачем невірно визначений спосіб захисту, встановлений законодавством України, а також судом першої інстанції встановлено, що права позивача не були порушені з боку відповідача, оскільки технічні умови є обов'язковими для виконання.

Закрите акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-1», не погоджуючись з вказаним рішенням, подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати, постановити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги позивача до Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго».

Скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, отже рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення третьої особи про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечували проти її доводів, просили залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав доводи відповідача, просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Київської міської ради від 08.11.2001 р. № 85/1519 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» було затверджено проект відведення земельної ділянки Оболонській районній державній адміністрації у м. Києві для будівництва житлових будинків з об'єктами соціально-культурного та побутового призначення в мікрорайоні 3-а житлового масиву Оболонь по просп. Героїв Сталінграда у Оболонському районі м. Києва, а також передано Оболонській районній державній адміністрації у м. Києві, за умови виконання п. 31.1 цього рішення, земельну ділянку площею 34,55 га в тимчасове довгострокове користування строком на 7 років для будівництва житлових будинків з об'єктами соціально-культурного та побутового призначення в мікрорайоні 3-а житлового масиву Оболонь по просп. Героїв Сталінграда у Оболонському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

02.09.2002 р. між Київською міською радою та Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Київська міська рада передає, а Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація приймає в довгострокову оренду на 7 років земельну ділянку площею 344289 кв. м. для будівництва житлових будинків з об’єктами соціально-культурного та побутового призначення в мікрорайоні 3-а житлового масиву Оболонь по просп. Героїв Сталінграда у Оболонському районі м. Києва у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід’ємною частиною цього договору.

29.08.2003 р. між Закритим акціонерним товариством «Трест Київміськбуд-1» та Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією був укладений Договір про інвестування об'єктів житла культурно-соціальної сфери в Оболонському районі м. Києва, відповідно до умов якого позивач отримав право забудовника-інвестора в мікрорайоні 3-а житлового масиву Оболонь.

Згідно п. 4.3.6. Правил забудови міста Києва міські служби та організації надають технічні умови в двотижневий термін відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.1999 р. № 2328 «Про порядок надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об’єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу».

Позивач звернувся до Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» з заявою про видачу технічних умов щодо приєднання до теплових мереж житлових будинків, розташованих в мікрорайоні 3-а житлового масиву Оболонь.

22.08.2006 р. відповідач надав позивачу технічні умови № 75544 на приєднання об’єкта до теплових мереж, згідно п. 24.1. якого позивача зобов’язано спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-З СТ-2.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у зобов'язанні позивача, шляхом видачі обов'язкових для виконання технічних умов, спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, закріплених в пункті 24.1 ТУ № Д11-9/34524 від 22.08.2006 року, та про заборону в подальшому Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго» здійснювати будь-які дії, спрямовані на протиправне зобов'язання Закритого акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, включаючи надання обов'язкових для виконання технічних умов.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій України» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Господарським судам підвідомчі справи, перелік яких міститься в ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

В ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України міститься перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, серед яких міститься такий спосіб захисту як припинення дії, яка порушує право.

Вищезазначене положення підтверджується п. 4 ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, в якому зазначено, що способом захисту прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів зокрема є припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Суд апеляційної інстанції підтримує висновок суду першої інстанції про те, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача саме щодо факту видачі технічних умов.

Визнання протиправними вищезазначених дій не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав,

Щодо визнання даних дій неправомірними, то це є встановленням юридичного факту.

Господарський процесуальний кодекс України не містить положень щодо підвідомчості таких спорів господарським судам.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що категорія спорів щодо встановлення певних юридичних фактів у правовідносинах між юридичними особами не підлягає розгляду господарськими судами, оскільки предмет спору не відповідає встановленим законом способам захисту прав.

Враховуючи вищевикладені аргументи, Господарський суд м. Києва дійшов вірного висновку про необхідність відмови в позові в частині визнання протиправними дій відповідача, що полягають у зобов'язанні позивача, шляхом видачі обов'язкових для виконання технічних умов, спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, закріплених в пункті 24.1 ТУ № Д11-9/34524 від 22.08.2006 року, а не про необхідність припинення провадження у справі в цій частині (аналогічна позиція міститься в п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.11.2005 р. № 01-8/2229, в Постановах Верховного Суду України від 13.07.2004 р. у справі № 10/732 та від 14.12.2004 р. у справі № 6/11).

Щодо позовної вимоги про заборону в подальшому Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго» здійснювати будь-які дії, спрямовані на протиправне зобов'язання Закритого акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, включаючи надання обов'язкових для виконання технічних умов, то колегія суддів вважає за необхідне погодитись з твердженням суду першої інстанції про те, що дана вимога суперечить ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що порушення його права чи охоронюваного законом інтересу дійсно відбулось.

Крім того, Господарським судом м. Києва вірно зазначено, що неодмінною ознакою порушення права або охоронюваного законом інтересу є настання негативних наслідків для суб'єкта порушеного права.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що в зв'язку з протиправними діями відповідача він зазнає великих збитків, які зумовлені невиконанням зобов'язань по договорах інвестування у будівництво з третіми особами, в частині строків передачі даної побудованої нерухомості особам, які вклали в це кошти.

Наявність таких збитків ніяким чином не встановлювалась та не була предметом розгляду у справі № 37/88.

Отже, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволенні вимоги щодо заборони в подальшому Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго» здійснювати будь-які дії, спрямовані на протиправне зобов'язання Закритого акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» спорудити тепломережу 2 DN 500-600 довжиною 2,2 км від котельні «Пар» до врізки в існуючу теплову мережу в районі ТК 322/1А ТМ-3 СТ-2, включаючи надання обов'язкових для виконання технічних умов.

Також необхідно зазначити, що відповідно п. 4.3.3. Правил забудови міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 27.01.2005 р. № 11/2587 , замовник (забудовник) разом з відповідними проектувальниками замовляє у міських службах та інших відповідних організаціях технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта. Виконання технічних умов є обов'язковим для інвестора, замовника (забудовника), генпроектувальника, будівельника.

Акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Акти ненормативного характеру породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що технічні умови є актом ненормативного характеру, тобто таким актом, що встановлює певні обов'язки позивача, виконання технічних умов є обов'язковим для нього, тобто тягне певні правові наслідки.

Відповідно до статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, зокрема, про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що технічні умови є актом ненормативного характеру, який в силу закону може бути визнаний недійсним в порядку, встановленому чинним законодавством.

В зв’язку з тим, що дані технічні умови не визнані недійсними в судовому порядку, є чинними та обов'язковими для позивача, то на даний час відсутні правові підстави для його звільнення від обов'язку виконувати технічні умови.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в порушення зазначеної норми належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2008 р. у справі № 37/88 залишити без змін.

Матеріали справи № 37/88 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                      Смірнова Л.Г.

Судді                                                                                          Алданова С.О.

Зубець Л.П.

06.11.08 (відправлено)