ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2008 р.

№ 16/78

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Конта М.П.

від відповідача: не з’явився

розглянувши касаційну скаргу Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій”

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2008р.

у справі № 16/78 Господарського суду м. Києва

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій”

третя особа Головне управління статистики у м. Києві

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” про визнання договору оренди нерухомого майна від 17.10.2005р. № 2274, додаткової угоди від 08.02.2007р. №1 та додаткової угоди від 16.06.2007р. №2 недійсним на майбутнє, зобов’язання Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” звільнити державне нерухоме майно площею 65кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 71.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.02.2008р. (суддя О.М.Ярмак), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2008р. (судді: В.В.Андрієнко, М.М.Малетич, В.І.Студенець), позовні вимоги задоволено повністю, визнано договір оренди нерухомого майна від 17.10.2005р. №2274, додаткову угоди від 08.02.2007р. №1 та додаткову угоди від 16.06.2007р. №2, укладені між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Громадською організацією “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” недійсними на майбутнє, виселено Громадську організацію “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” з нежилого приміщення загальною площею 65 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 71, стягнуто з Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” в доход державного бюджету 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Громадська організація “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2008р. та направити справу на розгляд за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області. Свою вимогу Громадська організація “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” мотивує тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” не підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено, що:

17.10.2005р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди № 2274 нерухомого майна, що належить до державної власності, за яким позивач передав в оренду відповідачу нерухоме майно, площею 65кв.м, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 71, та знаходилося на праві оперативного управління Головного управління статистики у Київській області.

Зазначене майно згодом було передане в оперативне управління Головному управлінню статистики у м. Києві.

08.02.2007р. та 16.06.2007р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 та Додаткову угоду № 2, якими було внесено ряд зміни до договору оренди № 2274.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", а також об'єкти, включені до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", які випускають підакцизну продукцію, крім цілісних майнових комплексів, які випускають підакцизну продукцію, переданих в оренду до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 29 червня 2004 року. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що не можуть бути об’єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення. Загальнодержавне значення мають:

а) об'єкти, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її економічну незалежність, та об'єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема:

майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, майно Збройних Сил України (крім майна, щодо якого цим Законом встановлено особливості приватизації), Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, правоохоронних і митних органів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну статистику" органи державної статистики –спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у галузі статистики та створювані ним органи, що підпорядковані йому або знаходяться у сфері його управління і визначені у статті 11 цього Закону.

Згідно абз. 1 п. 1 Положення про обласні, Київське та Севастопольське міські управління статистики", затвердженого наказом Держкомстату України від 31.12.1997р. обласні, Київське та Севастопольське міські управління статистики (далі - управління статистики) є органами державної виконавчої влади і знаходяться в безпосередньому підпорядкуванні Держкомстату України.

Враховуючи, що Головне управління статистики у м. Києві, за яким закріплено нерухоме майно, площею 65кв.м, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 71, є органом виконавчої влади, то дане майно не може бути об’єктом оренди.

За таких обставин, господарський суд попередніх інстанцій правомірно визнав недійсним спірний договір оренди та припинив його на майбутнє.

Правові наслідки припинення договору оренди встановлені ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Оскільки спірний договір припинено, то відповідач зобов’язаний повернути об’єкт оренди позивачу.

Посилання відповідача на порушення господарським судом підсудності даної справи не може бути прийнята до уваги за таких обставин:

Згідно ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Оскільки, стороною, що зобов’язана за вищезгаданим договором оренди передати майно в оренду є позивач, то господарським судом не було порушено територіальну підсудність.

Згідно ст. 16 ГПК України справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за.

Оскільки місцезнаходженням майна за спірним договором оренди є м. Київ, то господарським судом не було порушено виключної підсудності справи.

За таких обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для скасування прийнятої господарським судом апеляційної інстанції постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Громадської організації “Бізнес-Інкубатор підприємництва та інновацій” залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2008р. у справі № 16/78 –без змін.

Головуючий - суддя           Кривда Д.С.

судді                     Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.