ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.07.08                                                                                           Справа № 01/20-42

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Міжрайміського споживчого товариства «Волиньгоспторг», м. Луцьк, вих. № 38 від 26.05.2008р.

на рішення Господарського суду Волинської області від 14.05.2008 року

у справі № 01/20-42, суддя Якушева І.О.,

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк

до – Міжрайміського споживчого товариства «Волиньгоспторг», м. Луцьк

про стягнення 47 150 грн. неустойки,

за участю представників

від позивача: Діхтяренко Ю.І. –юрисконсульт;

від відповідача : не з’явились.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.05.2008 року у справі № 01/20-42 позов Волинської обласної спілки споживчих товариств задоволено. З рахунку міжрайміського споживчого товариства «Волиньгоспторг»на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств стягнуто 47 150 грн. неустойки, 471 грн. 50 коп. витрат, пов’язаних з оплатою держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване підставністю вимог позивача, їх відповідністю вимогам чинного законодавства. Так, при прийнятті рішення у даній справі, місцевий господарський суд зіслався на судове рішення у справі № 01/20-78, яким констатовано факт припинення строку дії договору оренди. З врахуванням даної обставини судом першої інстанції, на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, стягнуто з відповідача 47 150 грн. неустойки у зв’язку з невиконанням наймачем обов’язку щодо повернення речі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, міжрайміське споживче товариство «Волиньгоспторг»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 14.05.2008 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач –Волинська обласна спілка споживчих товариств в поданих запереченнях на апеляційну скаргу просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у запереченні на апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на клопотання скаржника.

В дане судове засідання скаржник участі уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчить наявне в матераілах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою суду від 18.06.2008 року участь представників сторін в судовому засіданні визначено на власний розсуд, сторін інформовано про час та місце розгляду апеляційної скарги та про наслідки неявки в судове засідання, а також те, що до початку розгляду справи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило, то колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника скаржника, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване судове рішення у даній справі –залишити без змін виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

У відповідності до вимог ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно за плату на певний строк.

Місцевим господарським судом встановлено, що 01.01.2005р. між Луцьким госпрозрахунковим ринком (правонаступником якого є Волинська облспоживспілка) і МСТ «Волиньгоспторг»було укладено договір №63, згідно з п.1.1. якого Луцький госпрозрахунковий ринок зобов’язався передати, а орендар –прийняти у тимчасове платне користування торговельне місце - площу на ринку «Центральний»(м.Луцьк, вул. Глушець, 1) площею 100 кв.м. для встановлення металевої конструкції №33 (павільйону).

Пунктом 6.1. даного договору було встановлено строк його дії, а саме: з 01.01.2005р. по 01.04.2005р. Як зазначено в п.6.5. договору його дія припиняється, зокрема, внаслідок закінчення терміну дії.

Рішенням Господарського суду Волинської області у справі № 01/20-78, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що договір №63 від 01.01.2005р. припинив свою дію 01.01.2007р.

Як свідчать матеріали справи, предметом розгляду у справі № 01/20-78 було усунення перешкод у користуванні торговельним місцем та стягнення 18 450 грн. неустойки у зв’язку з невиконанням наймачем обов’язку щодо повернення речі. Судовими рішеннями у даній справі позов Волинської облспоживспілки було задоволено повністю.

Як вбачається з матеріалів даної справи, судове рішення у справі № 01/20-78 МСТ «Волиньгоспторг»виконало частково, сплативши на користь Волинської облспоживспілки неустойку в розмірі 18 450 грн., в іншій частині судове рішення відповідачем виконане не було, що не заперечується скаржником.

В апеляційній скарзі скаржник покликається на ту обставину, що місцевим господарським судом безпідставно задоволено позовні вимоги Волинської облспоживспілки про стягнення з його рахунку 47 150 грн. неустойки за позадоговірне користування павільйоном за період з 15.05.2007р. по 01.05.2008р. При цьому зазначає, що торгове місце № 33 ним не використовується, а орган державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження не вчиняє жодних дій, необхідних для виконання судового рішення у справі № 01/20-78. Таким чином, на переконання скаржника, МСТ «Волиньгоспторг»не відмовляється від виконання судового рішення у справі № 01/20-78, а чекає необхідного законного та обгрунтованого рішення уповноваженого органу, яке б могло роз’яснити умови повернення торгового місця № 33 загальною площею 100 м.кв. на ринку «Центральний»для його подальшого використання позивачем.

Однак, судова колегія вважає дані доводи скаржника безпідставними з огляду на наступне.

Незважаючи на припинення дії договору №63 від 1.01.2005р., прийняття господарським судом рішення у справі № 01/20-78 про усунення перешкод у користуванні облспоживспілкою торговельним місцем №33 шляхом виселення МСТ «Волиньгоспторг»із торговельного місця №33 площею 100 кв.м. на ринку «Центральний», відповідач торговельного місця від павільйону не звільнив, що ним не заперечується.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про звільнення МСТ «Волиньгоспторг»торгового місця №33.

Таким чином, МСТ «Волиньгоспторг»займаючи торговельне місце №33 на Центральному ринку м.Луцька, порушує право позивача розпоряджатися об’єктом оренди, а тому в силу ч.2 ст.785 ЦК України місцевим господарським судом правомірно задоволено позов облспоживспілки про стягнення з рахунку скаржника 47 150 грн. неустойки за період з 15.05.2007р. по 1.05.2008р.

Посилання скаржника на неможливість реконструкції зведеної ним будівлі, що знаходиться на території торгового місця № 33 місцевим господарським судом правомірно відхилені, оскільки згідно умов укладеного сторонами договору №63 від 1.01.2005р. торгівельне місце передавалось МСТ «Волиньгоспторг»у тимчасове платне користування; орендар брав на себе зобов’язання не проводити будь-яких реконструкцій торговельного місця, площі, металевої конструкції, пов’язаних із проведенням будівельно-монтажних та земляних робіт, а також встановлення реклами без письмового погодження даних питань з орендодавцем.

Крім того, сам факт зведення МСТ «Волиньгоспторг»будівельної споруди не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення неустойки, оскільки, у відповідності до вимог ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Докази, які б підтверджували сам факт зведення МСТ «Волиньгоспторг»будівельної споруди на торговому місці № 33 та правомірність її зведення в матеріалах справи відсутні

Оскільки на момент розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не виконав обов’язку щодо звільнення і повернення позивачу торговельного місця, то Волинською облспоживспілкою підставно заявлено позов про стягнення з МСТ «Волиньгоспторг»47 150 грн. неустойки.

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Волинської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Волинської області від 14.05.2008 року у справі № 01/20-42 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.