ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 5/142/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

С. Шевчук,

Ж. Бернацької,

І. Воліка,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу "БУДІВНИК-33"

на ухвалу

від 28.09.2007 року

господарського суду Запорізької області

у справі

№ 5/142/07

за позовом

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)

"Запорізький домобудівний комбінат"

до

Комунального підприємства (КП)

"Управління капітального будівництва"

про

стягнення 10 424 187,89 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Шмиголь А.В. (дов. б/н від 20.03.2007)

відповідача

Зубов В.Ф. (дов. б/н від 06.08.2007);

скаржника

Притуло В.В. (голова правління);

Петренко О.В. (дов. б/н від 12.11.2007)

ВСТАНОВИВ:

08.08.2007 ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат»звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до КП «Управління капітального будівництва»про стягнення 10 424 187, 89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 14/327д/06 за позовом Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Будівник-33»до ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат»та КП «Управління капітального будівництва»був визнаний недійсним з моменту укладення договір на фінансування будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний»в м. Запоріжжі № 66 від 09.08.2005, укладений між позивачем та відповідачем в даній справі. На момент визнання недійсним договору № 66 на фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 мікрорайон 4 ж/м Південний в м. Запоріжжі від 09.08.2005 ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат»в будівництво житлового будинку № 4 проінвестовано 10 424 187, 89 грн. При розгляді справи № 14/327д/06 судом не було вирішене питання про наслідки визнання угоди недійсною.

Доповідач: Волік І.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.09.2007 у задоволенні клопотання Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Будівник-33»про залучення у справі в якості третьої особи на стороні відповідача було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.09.2007р. (суддя Проскуряков К.В.) по даній справі була затверджена мирова угода.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.09.2007 по справі № 5/142/07 про затвердження мирової угоди в порядку ст. 107 Господарського процесуального кодексу України Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив «Будівник-33»звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу передати на новий розгляд. Свою вимогу Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив «Будівник-33»обґрунтовує тим, що ухвала господарського суду Запорізької області від 28.09.2007 по справі № 5/142/07 прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням процесуальних норм. Так, зокрема, в обґрунтування касаційної скарги Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив «Будівник-33»зазначає, що господарським судом першої інстанції була прийнята ухвала, що стосується прав та обов’язків скаржника, оскільки на його думку, Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив є єдиним власником спірного майна.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, скаржника та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Будівник –33»не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, 09.08.2005 між позивачем і відповідачем було укладено договір № 66 на фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м “Південний” в м. Запоріжжі. За вказаним договором ВАТ “Запорізький домобудівний комбінат” був інвестором, який зобов’язався перерахувати кошти на завершення будівництва житлового будинку відповідачем, який був забудовником.

З метою виконання договору № 66 на фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний»в м. Запоріжжі від 09.08.2005 сторони прийшли до згоди, що інвестування будівництва буде здійснюватися інвестором шляхом виконання підрядних будівельних робіт будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний»в м. Запоріжжі.

В зв’язку з цим, 16.08.2005 між ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат»та КП «Управління капітального будівництва»був укладений договір підряду № 80 на завершення будівництва житлового будинку № 4 мікрорайону № 4 житлового масиву «Південний»м. Запоріжжя.

Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив «Будівник-33»не погоджується з висновком суду відносно того, що уклавши договір № 66 на фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 житлового масиву «Південний»в м. Запоріжжі від 09.07.2005 сторони прийшли до згоди, що інвестування будівництва буде здійснюватись інвестором шляхом виконання підрядних будівельних робіт.

Господарським судом першої інстанції встановлено, що факт здійснення позивачем інвестування будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м “Південний” в м. Запоріжжі підтверджений наявними в матеріалах справи доказами: довідками про вартість підрядних робіт форми (№ КБ-3) та реєстри до форми № 3( за серпень 2005 року на суму 2381,6994 тис. грн., за серпень 2005 року на суму 2287,4694 тис. грн., за вересень 2005 року на суму 826,272 тис. грн., за вересень 2005 року на суму 148,3884 тис. грн., за жовтень 2005 року на суму 388,716 тис. грн., за жовтень 2005 року на суму 280,854 тис. грн., за листопад 2005 року нас суму 1101,9989 тис. грн., за листопад 2005 року на суму 481,9704 тис. грн., за листопад 2005 року на суму 13,8996 тис. грн., за листопад 2005 року на суму 13,8996 тис. грн., за грудень 2005 року на суму 786,99361 тис. грн., за грудень 2005 року на суму 202,932 тис. грн., за грудень 2005 року на суму 11,010 тис. грн., за грудень 2005 року на суму 8,59820 тис. грн., за січень 2006 року на суму 680,6376 тис. грн., за січень 2006 року на суму 2,886 тис. грн., за лютий 2006 року на суму 458,48280 тис. грн., за лютий 2006 року на суму 6,846 тис. грн., за березень 2006 року на суму 67,42542 тис. грн., всього 10 150 979,33 грн. (з урахуванням вартості квартир 86, 119); актом заліку взаємних вимог від 30.11.2006 на суму 5 318 204,39 грн., актом заліку взаємних вимог від 30.11.2006 на суму 4 546 699,26 грн., актом від 30.11.2006 на суму 147 689,68 грн., актом від 30.11.2006 на суму 136 305 грн.; актом заліку взаємних вимог за договором № 66 на фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 житлового масиву “Південний” в м. Запоріжжі від 09.08.2005 та договором підряду № 94 від 21.09.2005 на суму 13 120,80 грн.; платіжними дорученнями № 2723 від 16.11.2006, № 460 від 29.12.2005, № 478 від 28.02.2006, № 412 від 16.02.2006.

Сторонами було завершено будівництво зазначеного вище житлового будинку, який було прийнято в експлуатацію згідно актів від 09.12.2005 та від 17.03.2006 та на підставі розпоряджень Запорізького міського голови № 1591 від 21.12.2005 та № 436р від 24.03.2006.

Рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 14/327д/06 за позовом Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу “Будівник-33” до ВАТ “Запорізький домобудівний комбінат” та КП “Управління капітального будівництва” договір фінансування будівництва житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м “Південний” м. Запоріжжя № 66 від 09.08.2005 був визнаний недійсним з моменту укладення. Вказане рішення набрало чинності.

Питання про наслідки визнання угоди недійсною при розгляді справи №14/327д/06 вирішено не було.

ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат»розпорядився частиною квартир в будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний»в м. Запоріжжі.

Кошти, що були вкладені ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» в будівництво житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний»в м. Запоріжжі по вул. Автозаводська, 48 за визнаним недійсним договором № 66 від 09.08.2005, повернуті не були. Компенсації підлягала сума 6 149 604, 6 грн.

Як свідчать матеріали справи будівництво житлового будинку здійснювалось ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат»на підставі договору підряду № 80 укладеного 16.08.2005.

По договору підряду КП "Управління капітального будівництва" як замовник взяло на себе зобов’язання прийняти виконані будівельні роботи та оплатити їх.

Даний договір підряду не був розірваний або визнаний недійсним в судовому порядку. Також зі змісту даного договору не вбачається, що він є юридичним наслідком договору № 66 від 09.08.2005р.

Згідно зі ст. 876 ЦК України власником будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Договором підряду № 80 від 16.08.2005 не передбачено, хто є власником результату робіт.

Господарським судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 876 ЦК України власником житлового будинку № 4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний» в м. Запоріжжі по вул. Автозаводська, 48 на момент затвердження судом першої інстанції мирової угоди був замовник - КП «Управління капітального будівництва».

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2007 по справі № 9/42/07 було встановлено, що скаржник не може бути власником спірного будинку в зв’язку з тим, що ним не було ані споруджено, ані придбано цей будинок, скаржник не є інвестором, за грошові кошти якого побудовано спірний будинок, що обумовлює неможливість посилання скаржника на преюдиційні факти, встановлені при розгляді справи № 14/327д/06, як на правову підставу виникнення у нього права власності на житловий будинок.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник лише міг набути право власності на будинок № 4 за умови належного виконання зобов’язань по договору інвестування від 23.06.1994 № 93жк33003/1 в редакції додаткової угоди від 06.04.1995.

А тому, посилання скаржника на те, що оскаржуваною ухвалою порушені його законні права (зокрема право власності, право на захист своїх інтересів в судовому порядку), оскільки він є єдиним власником спірного майна, надумані та безпідставні, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

До того ж мирова угода, затверджена оскаржуваною ухвалою суду, стосувалась саме прав і обов’язків сторін щодо предмету позову - в рахунок повернення вкладених інвестицій були передані не гроші, а майно, за умовами мирової угоди фактично відбулось погашення заборгованості, але в іншій спосіб, тобто в мировій угоді сторони самі дійшли до згоди про заміну способу та порядку виконання рішення.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства не знайшли свого підтвердження. З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали господарського суду, яка є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу "БУДІВНИК-33" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.09.2007 у справі № 5/142/07 залишити без змін.

Головуючий, суддя С. Шевчук

Судді : Ж. Бернацька

І. Волік