ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.08.08р.

Справа № 34/143-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров'я", м. Кривий Ріг

до Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний Комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 16 116,56грн.

Суддя Примак С.А.

Представники:

від позивача - Сергієнко А.М., предст., дов. №9 від 14.07.2008р.

від відповідача - Третяк М.Л., предст., дов. №52-16/78 від 17.12.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 10060,56 грн. за неналежне виконання договору підряду №2054а від 21.09.2007р., упущеної вигоди у розмірі 6056,00 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі ст.9 ГПК України штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів на користь державного бюджету за порушення строку розгляду претензії.

Відповідач у відзиві на позов зазначив , що ВАТ „Південний гірничо-збагачувальний комбінат” погасив заборгованість повністю по договору № 2054а , що підтверджується копією платіжного доручення. З приводу виставлення пені позивача до відповідача , то відповідач вважає , що оскільки дане питання прямо не передбачене в договорі №2054а від 21.09.2007р., тому позивач не має право вимагати оплати не існуючої пені. Щодо втраченої вигоди , то відповідач взагалі не розуміє , претензії позивача оскільки сума у розмірі 6056,00 грн.- прибуток, ця сума була передбачена у Акті приймання виконаних робіт за листопад 2007р., відповідно була сплачена платіжним дорученням №6630 від 13.06.2008р. Відповідач у своєму відзиві просить суд припинити провадження по справі у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України у судовому засіданні 28.08.2008р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду позов в якому зазначив , що 21.09.2007р. між ним та відповідачем було укладено договір підряду на капітальний ремонт №2054 а.На підставі даного договору позивач зобов’язався виконати роботи по капітальному ремонту залізнично-дорожнього моста №3 на перегоні ст. Руднична –ст. Разгрузочна відповідно кошторисної документації на суму 93768,00 грн., а відповідач зобов’язався прийняти виконані роботи та сплатити вартість робіт зазначених у договорі. Далі позивач зазначив , що свої зобов’язання він виконав у повному об’ємі , це підтверджується актом виконаних робіт за листопад 2007р., підписаним у двухстороньому по порядку.

Позивач зазначив , що термін оплати по договору закінчився 17.12.2007р. а відповідач на цей термін грошові кошти не перерахував йому за виконані роботи. Позивач пред’явив відповідачу рахунок №401 від 27.11.2007р. на суму 93768,00 грн. у відповідності з умовами договору. 06.03.2008р. позивач направив в адресу відповідача претензію за №1 про зобов’язання сплатити борг у розмірі 93 768,00 грн., відповідач надав відповідь з порушенням термінів розгляду претензії тільки 10.04.2008р. , а розрахувався 13.06.2008р.

Позивач зазначив у позові ,що відповідач прострочив сплату по договору підряду № 2054а від 21.09.2007р. на 166 днів і просить на підставі ст.204 ЦК України, Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, ч.6 ст.231 Господарського Кодексу України стягнути пеню у розмірі 10060,56 грн. з відповідача.

Позивач у своєму позові зазначив , що не виконавши вчасно свої зобов’язання відповідач по договору підряду у вигляді несвоєчасної оплати за роботи , наніс на погляд позивача йому збитки (упущену вигоду) у розмірі 6056,00 грн. відповідно до вимог ст.22 ЦК України. Позивач зазначив , що керуючись ст.225 ГК України та Тимчасовою методикою визначення розміру шкоди, завданої порушенням господарських договорів, що схвалена державною комісією Ради Міністрів СРСР від 21.12.90р. позивачем приведений розрахунок упущеної вигоди: у акті прийомки виконаних робіт по капітальному ремонту моста№3 на перегоні ст. Руднична –ст. Разгрузачна відповідно договору підряду №2054а від 21.09.2007р. у сумі виконаних робіт –93768,00 грн. враховувався прибуток у розмірі 6056,00 грн., на підставі цього позивач просить стягнути з відповідача 6056,0 грн. упущеної вигоди.

Крім цього позивач у своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача на користь державного бюджету за порушення терміну розгляду претензії відповідно ст.9 ГПК України, штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідач у відзиві на позов зазначив що ВАТ „Південний гірничо-збагачувальний комбінат” погасив заборгованість повністю по договору № 2054а , що підтверджується копією платіжного доручення. З приводу виставлення пені позивача до відповідача , то відповідач вважає , що оскільки дане питання прямо не передбачене в договорі №2054а від 21.09.2007р., тому позивач не має право вимагати оплати не існуючої пені. Щодо втраченої вигоди , то відповідач взагалі не розуміє , претензії позивача оскільки сума у розмірі 6056,00 грн.- прибуток, ця сума була передбачена у Акті приймання виконаних робіт за листопад 2007р., відповідно була сплачена платіжним дорученням №6630 від 13.06.2008р. Відповідач у своєму відзиві просить суд припинити провадження по справі у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Господарський суд дослідивши матеріали справи вважає відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав:

- що стосується стягнення пені у розмірі 10060,56 грн. на підставі ч. 6 ст.231 Господарського Кодексу України то суд зазначає , що у договорі підряду №2054 а сторони не узгоджували стягнення пені та розмір пені за несвоєчасну оплату за виконані роботи по договору підряду.

У відповідності до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі.

- що стосується стягнення штрафу з відповідача на користь державного бюджету України за порушення терміну розгляду претензії відповідно до вимог ст.9 ГПК України у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів, то суд зазначає , що статтю 9 виключено на підставі Закону №2705-ІУ від 23.06.2005р.

- що стосується стягнення упущеної вигоди з відповідача у розмірі 6056,00 грн. , то відповідно до вимог ст.22 ЦК України , упущена вигода це є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Позивачем був приведений розрахунок упущеної вигоди , а саме він вказав , що упущена вигода у розмірі 6056,00 грн. відображена, у акті прийомки виконаних робіт по капітальному ремонту моста №3 на перегоні ст. Руднична –ст. Разгрузачна відповідно договору підряду №2054 а від 21.09.2007р. у сумі виконаних робіт - 93768 грн., прибуток у розмірі 6056,00 грн. Господарський суд вважає даний розрахунок упущеної вигоди безпідставним , тому що прибуток у розмірі 6056,00 грн. який був відображений у акті-прийому передачі робіт і на який посилається позивач як на упущену вигоду , був сплачений відповідачем платіжним дорученням №6630 від 13.06.2008р.

Господарський суд вважає, що пред’явлення вимог про відшкодування не одержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов’язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були би ним отримані у разі належного виконання боржником своїх обов’язків. На думку суду при визначенні реальності не одержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання, зроблені з цією метою приготування. У даному випадку суд вважає , що позивач не довів обґрунтовано та належним чином які доходи він міг отримати із-за неправомірних дій відповідача.

Згідно вимог ч.4 ст.623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.22,525,547,623,ст.ст.33,49 ст.ст.82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя

С.А. Примак

Рішення підписано 29.08.2008р.