ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" червня 2008 р. Справа № А6/371-08

14.50 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                              Поднебєс О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/371-08

за позовом          Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергосервіс”, м. Боярка,

Києво-Святошинський район

про стягнення 12 590 грн.07 коп.

Представники:

від позивача Сусло А.П.(довіреність №4375/04 від 09.06.2008р.)

від відповідача не з’явився

обставини спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергосервіс” (далі-відповідач) про стягнення 12 590 ,07 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2008 р. провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 26.06.2008 р. на 14.50 год.

Позовні вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача без поважних причин в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов та інші витребувані документи ухвалою суду від 09.06.2008р. не подав, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від 13.06.08р. за № 991.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергосервіс” зареєстровано в УПФУ у Києво -Святошинському районі з 13.10.1994р., реєстраційний №02-1149 і відповідно до ст.14 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV.

Згідно ст.ст. 15, 17 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі по тексту –Закон України №1058-ІV) відповідач є платником страхових внесків до Пенсійного фонду і зобов’язаний своєчасно здійснювати обчислювання та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України №1058-ІV страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

В порушення вимог вищезазначеного законодавства відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив до Пенсійного фонду України у Києво –Святошинському районі страхових внесків, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 12 590грн.07 коп., що підтверджується розрахунками страхових внесків, картками особового рахунку.

Відповідно до п.2 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пункт 5 ст.106 вищезазначеного закону встановлює, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На адресу відповідача було направлено вимогу про сплату боргу №Ю-400, але заборгованість не сплачено у встановлений законодавством термін, а саме 10 днів.

Частина 3 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачає право органу Пенсійного фонду України на звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 12 590 грн.07 коп. заборгованості є правомірною та обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст. 17, 94, 160, 162, 163, 167, 263 п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергосервіс” (08150, Київська область, Києво –Святошинський район, м. Боярка, вул. Маяковського,49, , р/р9468, МФО 322904, КРД „Райффайзен Банк Аваль”) на користь Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Святошинська,50, , р/р13, МФО 322669 у головному управління Ощадбанку України по м. Києву та Київській області) 12 590 (дванадцять тисяч п’ятсот дев’яносто) грн. 07 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя Маляренко А.В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –04.07.2008 року.