Кіровоградської області
У Х В А Л А

26.06.08 р.                                                   № 02-08/304

Суддя господарського суду Кіровоградської області Коваленко Н.М., розглянувши заяву прокурора Онуфріївського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі кредиторів:

1.          управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі, 28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Графа Толстого, 68,

2.          Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції, 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Леніна, 14,

3.          Онуфріївського районного центру зайнятості, 28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. М. Скляра, 9,

4.          Кіровоградського обласного управління Фонду соціального захисту інвалідів, 25009, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 7А,

до боржника - Онуфріївського районного споживчого товариства, 28110, Кіровоградська область, смт. Павлиш, вул. Леніна, 2,

про порушення справи про банкрутство ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон) суд порушує справу про банкрутство при наявності безспірних вимог кредитора до боржника, що сукупно складають не менше 300 мінімальних розмірів заробітної плати і не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

За доданими до заяви прокурора матеріалами вимоги кредиторів до боржника в загальній сумі складають 165 161, 01 грн. (управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі – 95 758, 71 грн., Світловодської ОДПІ – 49 228, 88 грн., Онуфріївського районного центру зайнятості – 11 692, 97 грн., Кіровоградського обласного управління Фонду соціального захисту інвалідів – 8 420, 67 грн.). В підтвердження зазначених вимог кредиторів до заяви додані: розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, розрахункова відомість про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, виконавчі листи у справі № 15/295 від 14.12.2006 року та № 10/237 від 11.10.2007 року, рішення господарського суду Кіровоградської області від 02.11.2006 року у справі № 15/295, лист № 1242/2400 від 18.06.2008 року Онуфріївського відділення Світловодської ОДПІ.

Закон не зазначає, які зобов'язання належить вважати податком і збором (обов'язковим платежем) і які саме суми мають враховуватися господарським судом при порушенні провадження у справі про банкрутство за такими вимогами.

Господарські суди не можуть застосовувати положення статті 1 Закону щодо визначення терміну "грошове зобов'язання" до зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), оскільки у частині 2 статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що під податком і збором (обов'язковим платежем) слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Цей Закон, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про систему оподаткування" будь-які податки і збори (обов'язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Всі інші закони України про оподаткування мають відповідати принципам, закладеним у цьому Законі. Податки і збори (обов'язкові платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про систему оподаткування" в Україні справляються загальнодержавні і місцеві податки і збори (обов'язкові платежі), вичерпний перелік яких міститься у статтях 14 і 15 цього Закону.

Податки і збори (обов'язкові платежі), справляння яких не передбачено Законом України "Про систему оподаткування", сплаті не підлягають. З огляду на наведене закон не відносить суми неустойки (штрафів, пені) і фінансових санкцій тощо, що стягуються до бюджетів за порушення податкового законодавства, до категорії податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з положеннями Закону України "Про державну податкову службу в Україні" пеня, штраф, інші фінансові санкції є публічно-правовими санкціями, які застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства.

Таким чином, у вирішенні питання про склад вимог за податками і зборами (обов'язковими платежами) при порушенні справ про банкрутство суди мають виходити з того, що суми пені, штрафів та інших штрафних чи фінансових санкцій враховуються окремо.

Вимоги Світловодської ОДПІ до боржника зафіксовані в зазначеній вище довідці такого кредитора при цьому не мають жодного належного документального підтвердження.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” порядок стягнення заборгованості за цими внесками визначається виключно цим Законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (далі–недоїмка). Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” вимога про сплату недоїмки або рішення суду про стягнення недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 5.1.4., 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої Мін’юстом України, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Вимога надсилається страхувальнику щомісяця протягом п’яти днів, наступних за звітним базовим періодом.

Посилання на наявність виконавчих документів, щодо стягнення суми заборгованості з боржника на користь кредиторів (управління Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі, Онуфріївського районного центру зайнятості), а також на докази порушення по таких документах виконавчого провадження, а також по виконавчих листах на користь Кіровоградського обласного управління Фонду соціального захисту інвалідів, доданих до заяви прокурора, органами державної виконавчої служби у заяві прокурора відсутні, до заяви прокурора не додані.

Доказами неплатоспроможності боржника є лише докази неможливості виконання судових рішень (виконавчих документів) після відкриття органами ДВС виконавчих проваджень. Невиконання судового рішення боржником при відсутності даних про результати здійснення виконавчого провадження може свідчити про небажання боржника виконувати судове рішення при відсутності ознак неплатоспроможності.

Відсутність даних про дату порушення виконавчого провадження та його результати по заборгованості перед кредиторами: управлінням Пенсійного фонду України в Онуфріївському районі, Онуфріївським районним центром зайнятості та Кіровоградським обласним управлінням Фонду соціального захисту інвалідів свідчить про відсутність доказів неплатоспроможності боржника.

Додані до заяви прокурора докази не є достатніми доказами безспірності вимог та неплатоспроможності боржника.

Тому на підставі ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 7, абз. 3 ч. 1 ст. 9 Закону, ст. 4-1, п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України заява прокурора і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 6, 7, 9 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.ст. 4-1, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя ,-

УХВАЛИВ:

Заяву № 994вих. - 08 від 23.06.2008 року прокурора Онуфріївського району Кіровоградської області про порушення справи про банкрутство щодо Онуфріївського районного споживчого товариства та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя                                                  Н.М. Коваленко