ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2008 р.

№ 19/112-18/306

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Вовка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційного

подання

Першого заступника прокурора м. Києва

на

постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2008р.

у справі

господарського суду м.Києва № 19/112-18/306

за позовом

Заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до

Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ

за участі

третіх осіб

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Босфор", м.Дніпропетровськ

Федеральної державної установи "Центральне управління матеріальних ресурсів та зовнішньоекономічних зв’язків Міністерства оборони Російської Федерації

про

визнання векселів недійсними

за участю представників сторін:

від прокуратури - Сахно Н.В.;

від КМУ –Демчук О.А.;

від відповідача –Мельник В.В.;

від третіх осіб –Єфремов С.В., Лебедя І.А., Келеберда Л.Ф.

УСТАНОВИВ:

01.08.2003 р. заступник прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними простих векселів, виданих 29.07.1999 р. НАК "Нафтогаз України" на користь ТОВ "ТД Босфор". В обгрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що спірні векселі підписані не уповноваженою особою і містять послідовні строки платежу. У процесі провадження у справі прокурор уточнив свої вимоги, просив визнати спірні прості векселі такими, що не мають сили простих векселів.

17.09.2003 р. рішенням господарського суду міста Києва (суддя Саранюк В.І.) позов задоволено повністю. Суд виходив з того, що Статутом Відповідача заступника голови правління НАК "Нафтогаз України" повноваженнями щодо підписання векселів від імені НАК "Нафтогаз України" не наділено.

28.02.2006 р. не погоджуючись з ухваленим рішенням Центральне управління матеріальних ресурсів та зовнішньоекономічних зв'язків Міністерства оборони Російської Федерації звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування вказаного рішення, покликаючись на те, що йому відповідно до договору застави від 25.04.2000 р. Торговим домом "Босфор" передано спірні цінні папери, проте він не залучений був стороною під час розгляду справи.

17.04.2006 р. постановою Вищого господарського суду України скасовано рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2003 р., а справу направлено для нового розгляду до місцевого суду, оскільки місцевим судом не вжито заходів щодо залучення до участі у справі утримувача векселів.

23.11.2006 р. рішенням господарського суду м. Києва (суддя Мандриченко О.В.), залишеним без змін 07.02.2008 р. постановою Київського апеляційного господарського суду (судді: Моторний О.А.- головуючий, Кошіль В.В., Алданова С.О.) відмовлено у задоволенні позову. Суди дійшли висновку, що оспорювані векселі містять усі передбачені законом реквізити відповідно до ст. 21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" та норм Положення про переказний та простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 07.08.1937 р.; і спірні векселі видані зі строком платежу –за пред'явленням і в них векселедавець визначив строк, в який ці векселі можуть бути пред'явлені до платежу –до 01.01.2003 р. (ст. 33, 34 та 77 вказаного Положення).

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями від 20.12.2007 р. та 21.02.2008 р. Перший заступник прокурора міста Києва звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням про їх скасування та ухвалення нового рішення про задоволення його вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень, приходить до висновку про відхилення вимог касаційної скарги та залишення без змін судових рішень виходячи з наступного.

Місцевий та апеляційний суди мотивовано зазначили, що оспорювані прості векселі містять усі передбачені законом реквізити, заповнені з дотриманням всіх вимог ст. 21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", ст. 75 Положення про переказний і простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 07.08.1937 р. № 104/1341. Суди правомірно зазначили, що оспорювані прості векселі не мають дефекту форми та, відповідно до ст. ст. 33, 34, 77 Положення про переказний і простий вексель, видані зі строком платежу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, здійснивши всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам і твердженням сторін, обгрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав вважати спірні векселі недійсними.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Першого заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2008 р. та рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2006 р. у справі № 19/112-18/306 - без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

І.В. Вовк