ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.07.08                                                                                           Справа № 4/107

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Зварич О.В.,

Юрченка Я.О.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача (скаржник) - не з’явився

від прокуратури - Чорномазюк Г.І.

Розглядається апеляційна скарга Комунального підприємства Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця», м.Хуст

на рішення господарського суду Закарпатської області від 28.12.2007 року (підписане 04.03.2008 року), суддя Л.С.Журавчак

у справі № 4/107,

за позовом Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Хустського районного відділу земельних ресурсів Закарпатського обласного управління земельних ресурсів, м.Хуст

до відповідача Комунального підприємства Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця», м.Хуст

про відшкодування 351606,21 грн. втрат сільськогосподарського виробництва

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.12.2007 року по справі №4/107 позов задоволено частково, стягнено з КП Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця»60406,92 грн. втрат сільськогосподарського виробництва з яких: 36244,15 грн. (60%) на користь Хустської міської ради; 9061,04 грн. (15%) на користь Хустської районної ради; 15101,73 грн. (25%) на користь Закарпатської обласної ради. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки земельна ділянка, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення відповідачем використовувалась під сміттєзвалище, то відповідно до ст.ст.207, 209 останній зобов’язаний відшкодувати 60406,92 грн. втрат сільськогосподарського виробництва. В частині позову в розмірі 291199,29 грн. - в прозові відмовлено в зв’язку із спливом строку позовної давності, оскільки є заява сторони про застосування такої.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції КП Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 28.12.2007 року по справі №4/107, в задоволенні позову відмовити повністю, вказуючи на те, що судом першої інстанції не взято до уваги рішення Хустської міської ради №62 від 28.02.1975 року про перенесення полів компостування та асенізації в урочище Черять на непродуктивні поля колгоспу ім.Леніна, а також рішення Хустської районної ради №215 від 09.07.1986 року, відповідно до якого виділялась земельна ділянка під звалище побутових відходів в розмірі 4,3 га. Поряд з цим, апелянт вказує на порушення господарським судом норм процесуального права, оскільки не залучено до участі у справі Хустську міську раду, Хустську районну раду, та Закарпатську районну раду.

Представники скаржника (відповідача) та позивача (Хустський районний відділ земельних ресурсів Закарпатського обласного управління земельних ресурсів) в судові засідання не з’являлись, проте від скаржника до суду надійшло клопотання, в якому останній просить про відкладення розгляду справи призначеної до слухання 02.07.2008 року.

Прокурор проти вимог апеляційної скарги заперечив, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржуване рішення залишити без змін, вказуючи на безпідставність вимог скаржника.

Розглянувши клопотання відповідача, в якому останній просить про відкладення справи колегія суддів відхиляє таке, оскільки явка представників сторін не визнавалась обов’язковою та вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Чопський транспортний прокурор звернувся з позовом і інтересах в інтересах держави в особі Хустського районного відділу земельних ресурсів Закарпатського обласного управління земельних ресурсів до відповідача - Комунального підприємства Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця»про відшкодування 450907 грн. втрат сільськогосподарського виробництва.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області (Закарпатська облдержземінспекція) проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства КП Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця», за наслідками якої складено акт від 24.01.2007 року. Перевіркою встановлено, що відповідачем з вересня 2005 року використовується земельна ділянка площею 9,4 га в урочищі Черять біля присілку Кіреші на території Хустської міської ради під місце для утилізації та знешкодження побутових відходів. Відведення земельної ділянки для зазначених цілей не проводилось ні до прийняття Земельного кодексу Української РСР в редакції 1991 року ні після вступу його в силу, а також в період дії Земельного кодексу України в редакції 2001 року.

Відповідно до розрахунку втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для несільськогосподарських цілей, в зв’язку із використанням 9,4 га земель сільськогосподарського призначення (пасовищ) під сміттєзвалище розмір втрат складає 450907 грн. Поряд з цим, в зазначеному розрахунку вказано, що такий є орієнтовний.

Чопською транспортною прокуратурою направлено на адресу ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» лист (№826вих-07 від 22.08.2007 року), в якому остання просить провести розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь із земель Хустської міської ради за межами населеного пункту КП «Хустська міська ШЕД»в ур. “Кіреші” під міське сміттєзвалище.

ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»проведено такий розрахунок, зроблений відповідно до постанови КМУ від 17.11.1997 року №1279 «Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню», згідно якого розмір втрат сільськогосподарського виробництва становить 351606,21 грн. В зв’язку з чим, прокурором зменшено позовні вимоги до 351606,21 грн.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Скаржник у апеляційній скарзі вказує на те, що згідно із рішенням Хустської міської ради №62 від 28.02.1975 року поля компостування і асенізації перенесено в урочище Черять біля присілку Кіреші на непродуктивні землі колгоспу ім.Леніна. На підставі вказаного рішення створено комісію, яка 02.07.1975 року склала акт вибору земельних ділянок намічених по відводу під будівництво полів компостування і асенізації із земель колгоспу ім.Леніна в м.Хуст загальною площею 4,7 га.

Проте слід зазначити, що рішення №62 від 28.02.1975 року прийняте Хустською міською радою, яка мала повноваження щодо використання та охорони земель лише на території міста, відповідно до ст.11 Земельного кодексу УССР від 1970 року.

Враховуючи розрахунок ДП Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»відповідач використовує під сміттєзвалище 5,1920 га землі, тобто на 0,892 га більше ніж надано у 1986 році.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вимоги позивача про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 291199,29 грн. в зв’язку з вилученням земельної ділянки площею 4,3 га під сміттєзвалище, керуючись ч.1 ст.261, ст.257 ч.3, 4 ст.267 ЦК України, оскільки облаштування сміттєзвалища велося у 1970-1980 роках, даний позов пред’явлено з пропуском 3-річного строку позовної давності, а відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності

Таким чином, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача 60406,92 грн. втрат сільськогосподарського виробництва.

Стосовно посилання апелянта на наявність рішення №215 від 09.07.1986 року Хустської районної ради, яким виділялась земельна ділянка площею 4,3 га під звалище побутових відходів, проте таке рішення приймалось щодо тієї ж ділянки на якій повинні були бути поля компостування та асенізації площею 4,7 га, що зазначено в рішенні Хустської міської ради №62 від 28.02.1975 року. Таким чином твердження апелянта на те, що йому надано у користування земельну ділянку площею 9 га безпідставні.

Щодо доводів апелянта про те, що господарським судом вирішувались права третіх осіб, які не залучені до участі у справі - Хустська міська рада, Хустська районна рада та Закарпатська районна рада на рахунок яких повинні перераховуватись кошти, то такі є також безпідставними, оскільки відповідно до ст.209 Земельного кодексу України 25.10.2001 року втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються на спеціальні рахунки відповідних місцевих рад у таких розмірах: Автономній Республіці Крим, обласним радам - 25 відсотків; районним радам - 15 відсотків; міським, сільським, селищним радам - 60 відсотків, міським радам Києва та Севастополя - 100 відсотків.

Таким чином, судом правомірно в рішенні вказано спеціальні рахунки, на які мають бути зараховані кошти і стягнуті з відповідача.

Кошти, які надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, використовуються виключно на освоєння земель для сільськогосподарських і лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою. Використання цих коштів на інші цілі не допускається.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Закарпатської області від 28.12.2007 року по справі №4/107 залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства Хустська «Міська шляхово-експлуатаційна дільниця»без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Зварич О.В.

Юрченко Я.О.