ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2008 Справа № 12/45

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Асрян Е.А., довіреність від 29 вересня 2008 року № 645; Доброгорський В.П., довіреність від 08 жовтня 2008 року № 655;

від відповідача –Головченко М.А., довіреність від 20 грудня 2007 року б/н;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Петрівське-плюс”, с.Петрівське Петрівського району Кіровоградської області

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 28 серпня 2008 року у справі № 12/45

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Жовтоводський хлібзавод”, м.Жовті Води Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Петрівське-плюс”, с.Петрівське Петрівського району Кіровоградської області

про стягнення 16409,48 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28 серпня 2008 року у справі № 12/45 (суддя Коротченко Л.С.) позовні вимоги ВАТ “Жовтоводський хлібзавод” задоволено повністю, стягнуто з відповідача ТОВ “Петровське-плюс” на користь позивача 16409,48 грн., а також 164,09 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із невиконання відповідачем зобов’язання з поставки оплаченого товару та обов’язку останнього повернути суму отриманої попередньої оплати.

Не погодившись з рішенням суду відповідач –ТОВ “Петровське-плюс”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в рішенні висновків обставинам справи, просить рішення скасувати і прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про повне виконання зобов’язань за договором, оскільки він відпустив позивачу паливно-мастильних матеріалів на суму 456816,56 грн., тоді як позивач перерахував на його користь лише 455405,28 грн., у зв’язку з чим позивач має заборгованість в сумі 1411,28 грн. Відповідач вважає неправильним посилання суду на наявність у позивача невикористаних талонів, оскільки вони виготовлялись самим підприємством і не є документами бухгалтерського обліку. Також відповідач вказує, що він не був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Позивач –ВАТ “Жовтоводський хлібзавод”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити. У поданих запереченнях позивач зазначає, що після припинення відповідачем поставки паливно-мастильних матеріалів залишилися видані відповідачем талони на пальне на суму 16409,48 грн., що є вартістю попередньо оплаченого але не відпущеного відповідачем товару. Також позивач вказує, що факт повідомлення відповідача про дату і місце судового засідання підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В порядку ст.77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю витребування додаткових доказів, в судовому засіданні оголошувались перерви з 01 жовтня 2008 року до 08 жовтня 2008 року, 13 жовтня 2008 року, 22 жовтня 2008 року та 29 жовтня 2008 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

05 січня 2004 року між відповідачем –ТОВ “Петрівське-плюс” (продавець) та позивачем –ВАТ “Жовтоводський хлібзавод” (покупець) укладений договір № 05/01-04 купівлі-продажу /а.с.10 т.1/.

За умовами вказаного договору (п.п.1.1-1.3) відповідач зобов’язався організувати та забезпечити безперебійну заправку пальним автотранспорту позивача, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити пальне на умовах, зазначених у цьому договорі. Кількість, асортимент, ціна за літр пального –згідно видаткових накладних, рахунків. Покупець зобов’язується прийняти пальне згідно накладної в момент його отримання.

Як встановлено п.1.4-1.7 договору, продавець для підтвердження своїх зобов’язань, що виникають із цього договору, видає покупцю талони на всю кількість нафтопродуктів, вказаних у відповідній накладній. Відпуск нафтопродуктів здійснюється лише після пред’явлення талонів. Право власності на пальне у покупця виникає з моменту зарахування коштів в сумі, зазначеній у відповідному рахунку, на розрахунковий рахунок продавця. З моменту проведення оплати та до моменту відвантаження нафтопродукту покупцю продавець зобов’язується забезпечити схоронність нафтопродукту, який є власністю покупця.

Згідно п.3.2 договору оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 30-ти (тридцяти) банківських днів з моменту отримання товару.

Як вбачається із матеріалів справи, у період з січня 2006 року по січень 2007 року позивачем на користь відповідача перераховано як оплату за паливно-мастильні матеріали в загальній сумі 455405,28 грн., а відповідачем передано позивачу талонів на отримання пального (бензину марки А-76 та дизельного палива) на загальну суму 456816,56 грн.

Вищевказані факти підтверджуються платіжними дорученнями, банківськими виписками, накладними, довіреностями на отримання ТМЦ /а.с.11-22, 69-137 т.1/, наданими сторонами актами звірки взаємних розрахунків /а.с.47, 68 т.1/, а також поясненнями представників сторін.

Проте, відповідач зобов’язання з відпуску нафтопродуктів позивачу по пред’явленим талонам належним чином не виконав, передати позивачу пальне згідно талонів відмовився. Кількість невідпущених відповідачем паливно-мастильних матеріалів згідно виданих відповідачем і наявних у позивача талонів /а.с. 91 / складає:

бензин А-76 –4020 літрів,

дизельне паливо –1230 літрів.

Оригінали талонів на отримання пального, по яким відповідач відмовився видати нафтопродукти залучені до матеріалів справи /а.с.91/.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне відмітити, що фактично у позивача наявні талони на отримання бензину А-76 у кількості 4020 літрів, а не 3790 літрів, про що зазначає позивач в обгрунтування позовних вимог.

Листом від 22 березня 2007 року вих.№ 224 позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив повернути грошові кошти в сумі 16409,48 грн. за невідпущені паливно-мастильні матеріали /а.с.45 т.1/. Факт отримання претензії відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 84 т.2/. Твердження відповідача про те, що він претензію не отримував, судова колегія визнає неспроможними.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. А за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що відповідачем не виконані зобов’язання з передачі оплаченого товару та залишено без відповіді вимогу про повернення сплаченої за товар суми, судова колегія визнає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості оплаченого, але не поставленого товару.

При визначенні розміру стягнення судова колегія виходить із того, що наявні у позивача талони на отримання бензину А-76 у кількості 4020 літрів та дизельного палива у кількості 1230 літрів, по яким відповідач відмовився надавати нафтопродукти, видані на підставі накладних від 11 січня 2007 року № 3 (ПН-74) та від 24 січня 2007 року № 2 /а.с.11,12 т.1/ про передачу бензину А-76 у кількості 12000 літрів та дизпалива у кількості 6810 літрів.

Оскільки кількість талонів, які залишилися у позивача, є меншою від кількості талонів, виданих на підставі накладних від 11 січня 2007 року № 3 (ПН-74) та від 24 січня 2007 року № 2, а пізніше за часом накладні на передачу нафтопродуктів сторонами не складалися, судова колегія приходить до висновку, що вартість нафтопродуктів за наявними у позивача талонами необхідно розраховувати виходячи із ціни, вказаної у даних накладних, а саме бензин А-76 –2,92 грн. за літр, дизельне паливо –3,08 грн. за літр.

Таким чином, вартість невідпущених відповідачем згідно виданих талонів нафтопродуктів складає: бензин А-76 –4020 л. х 2,92 грн. = 11738,4 грн., дизельне пальне –1230 л. х 3,08 грн. = 3788,40 грн., а всього 15526,8 грн.

При цьому, судова колегія враховує, що відповідачем передано талонів на отримання нафтопродуктів на суму 456816,56 грн., а позивачем в оплату нафтопродуктів перераховано на користь відповідача 455405,28 грн. /а.с.47, 68 т.1/, тобто частина талонів позивачем не була оплачена, у зв’язку з чим сума стягнення підлягає зменшенню на вказану різницю і складає 14115,52 грн. (15526,8 грн. –1411,28 грн.).

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, про повне виконання зобов’язань з поставки нафтопродуктів, судовою колегією відхиляються як безпідставні, оскільки відповідачем факт передачі позивачу паливно-мастильних матеріалів у повному обсязі на загальну суму 456816,56 грн. не доведений, а вказані доводи відповідача спростовуються наявними у позивача талонами на отримання пального, по яким відповідач видавати нафтопродукти відмовився.

Судова колегія визнає необґрунтованими твердження відповідача про недійсність наданих позивачем талонів з посиланням на можливу їх підробку або самостійне виготовлення позивачем. Оригінали талонів оглянути апеляційним господарським судом та залучені до матеріалів справи /а.с. 91/. На зворотній стороні кожного талону містяться печатки сторін, що спростовує доводи відповідача про їх самостійне виготовлення позивачем. Відповідач відмовився від призначення експертизи щодо дійсності талонів /а.с. 90 т.2/, а підстав для визнання цих талонів підробленими судова колегія не вбачає.

Також судова колегія визнає необґрунтованим посилання відповідача на заправочні відомості /а.с.1-75 т.2/, оскільки їх не можна визнати належним доказом отримання нафтопродуктів позивачем.

Згідно ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надані відповідачем заправочні відомості не свідчать про отримання нафтопродуктів саме позивачем та на підставі виданих йому талонів, відомості містять не обумовлені виправлення, в деяких випадках відсутні підписи осіб, які отримували пальне, у зв’язку з чим вони не можуть бути прийняті як доказ.

З урахуванням вищезазначеного позовні вимоги ВАТ “Жовтоводський хлібзавод” підлягають частковому задоволенню.

Рішення господарського суду, у зв’язку з невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи, підлягає зміні із зменшення суми стягнення до 14115,52 грн. та відповідним перерозподілом господарських витрат.

Керуючись ст.ст.103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Петрівське-плюс” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 28 серпня 2008 року у справі № 12/45 змінити.

Частину першу та другу резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

“Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Петрівське-плюс” на користь Відкритого акціонерного товариства “Жовтоводський хлібзавод” 14115,52 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 141,16 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 101,48 грн.”.

В решті рішення залишити без змін.

Головуючий                                О.В.Голяшкін

Судді                                Л.М.Білецька

І.М.Науменко