ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.08 Справа № 8/233/08-18/15/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом закритого акціонерного товариства “Приазовський Райагробуд” (Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Горького, 121)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Завод металопластикових виробів” (69037, м.Запоріжжя, б. Шевченка, 10-А, кв. 2)

про стягнення 90454 грн. 72 коп. збитків, 10871 грн. 98 коп. штрафу

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Павленко А.І. –представник, доручення № 305 від 02.07.2008 р.;

від відповідача: Салтан Є.В. –представник, довіреність б/н 01.06.2008 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 08.04.2008 року звернувся позивач закрите акціонерне товариство “Приазовський Райагробуд” з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Завод металопластикових виробів” про стягнення 90454 грн. 72 коп. збитків та 10871 грн. 98 коп. штрафу, на підставі ст.ст. 839, 845, 852, 853, 857-863, 875, 879, 882, 883, 884 ЦК України.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 12.05.2008 року за №694 матеріали справи № 8/233/08 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 16.05.2008 року матеріали справи № 8/233/08 прийнято до провадження, справі присвоєно №8/233/08-18/15/08, судове засідання призначено на 12.06.2008 року.

Представники сторін у судове засідання 12.06.2008 року не прибули, вимоги ухвали суду від 16.05.2008 року не виконали, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 12.06.2008 р. судове засідання відкладено на 03.07.2008 р. У судовому засіданні 03.07.2008 року, представник відповідача надав суду заяву про продовження строку розгляду справи, погоджену з позивачем, у зв’язку з необхідністю надання додаткових доказів. Ухвалою суду від 03.07.2008 р. строк розгляду справи було продовжено на три місяці до 12.10.2008 року та судове засідання відкладено на 06.08.2008р. У зв’язку із необхідністю витребування у сторін додаткових доказів, ухвалою суду від 06.08.2008 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи був відкладений до 01.10.2008 року. У судовому засіданні 01.10.2008 року, за згодою представників сторін, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, і просить суд стягнути з відповідача 90454 грн. 72 коп. збитків та 10871 грн. 98 коп. штрафу. В обґрунтування позовних вимог вказує наступне: робота відповідачем (підрядником) виконана з недоліками, які він не схотів усунути, а тому відповідно до ст. 883 ЦК України, зобов'язаний відшкодувати витрати на усунення їх. Позивач вказує, що 06.12.2005 р. між позивачем та відповідачем підписано договір, за умовами якого постачальник –ТОВ “Завод металопластикових виробів” зобов’язався виготовити комплектуючі та здійснити монтаж металопластикових конструкцій. Із документів, складених з ініціативи позивача, від 07.09.06 р., 02.10.06 р., 05.09.06 р., вбачається, що відповідач відступив від умов договору підряду, допустивши недоліки в роботі: зенітний ліхтар не відповідає конструкції, відливи та підвіконня взагалі не були встановлені, що порушило умови договору, положення Державного стандарту України «Блоки віконні»і завдало збитків позивачу.

Як вказує ЗАТ “Приазовський Райагробуд”, вони неодноразово повідомляли ТОВ «Завод металопластикових виробів»про неякісність виконаних ним робіт. Факт неякісності виконаних робіт ТОВ „Завод металопластикових виробів" підтверджується актом б/н від 07.09.2006 року, листом № 04/54 від 02.10.2006 року ДП «Діпропром»та висновком фахівця від 05.09.06 р. Позивач запропонував відповідачу усунути недоліки поставлених, змонтованих та встановлених вікон, в тому числі й зенітного ліхтаря. Відповідач не усунув виявлені позивачем недоліки, в зв’язку з чим останній був змушений самотужки усувати недоліки виявлені в ході складання акту від 07.09.2006 р., листа №04/54 від 02.10.2006 р. та висновку фахівця від 05.09.2006 р.

Згідно з розрахунком позивача, сума збитків, понесених ним, в зв’язку з усуненням недоліків, які допустив відповідач під час виконання умов договору, становить 90 454,72грн., яка складається із вартості зенітного ліхтаря 33198 грн. 92 коп., що підтверджується накладною РН-0000224 від 30.12.2005 р.; вартості демонтажу зенітного ліхтаря –36094 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком вартості по демонтажу за № 518 від 25 грудня 2006 р.; вартості відливів 6738 грн., що підтверджується видатковою накладною № ТР-3922-3 від 27 грудня 2006 р.; вартості встановлення відливів 4 546 грн., що підтверджується актом здачі-прийомки роботи № ХА-3922-ЗМ від 12 квітня 2007 року; вартості підвіконня 6220 грн., що підтверджується видатковою накладною ТР 3922-11 від 19 березня 2007 р.; вартості встановлення підвіконня 3 657 грн., що підтверджується актом здачі-прийомки робіт ХА 3922-11 М від 12 квітня 2007 року. Таким чином, загальна сума збитків складає 90 454 грн. 72 коп., що дорівнює вартості виробів з їх встановленням і демонтажем.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 8.3. Договору від 6 грудня 2005 р., відповідач зобов'язаний виплатити йому штраф в розмірі 20 % від вартості товару, який не відповідає якості. Згідно з розрахунком позивача сума штрафу складає 10 871 грн. 98 коп. без вартості демонтажу.

Відповідач проти позову заперечив. Надав суду письмові заперечення, згідно яких зазначив наступне: пунктом 6.2. договору передбачено, що приймання товару за фактичною якістю здійснюється згідно Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7. Пункт 6 Інструкції передбачає, що при постачанні в інше місто приймання товару за якістю та комплектністю здійснюється не пізніше 20 днів після видачі товару органом транспорту чи доставки його на склад покупця постачальником. Відповідно до пункту 9 Інструкції в разі виявлення прихованих недоліків акт про приховані недоліки повинен бути складений на протязі п’яти днів з моменту виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з моменту отримання товару покупцем, який виявив недоліки. Згідно з видатковою накладною №РН-0000224 поставка товару за Договором здійснена 30.12.2005р. Проте акт, в якому зазначені недоліки відносно якості був складений Позивачем лише 07 вересня 2006р., через дев'ять місяців після отримання товару. Крім того, в акті від 07.09.2006р. зазначається, що конструкції зенітних ліхтарів не витримують навантажень, з посиланням на розрахунок ДП «ДІПРОПРОМ». При цьому Позивач, через дев'ять місяців після прийомки товару - 21.09.2006р. звернувся до ДП «ДІПРОПРОМ»для узгодження конструктивних рішень по металопластиковим зенітним ліхтарям, на що отримав відповідь 02.10.2006р. Слід звернути увагу на те, що акт про неналежне виконання зобов'язань за Договором від 07.09.2006р. містить посилання на документ від 02.10.2006 р. Тобто посилання в акті на невідповідність товару ґрунтується на документі, якого взагалі не існувало. Відповідач також звернув увагу суду на той факт, що рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 8/178/07 встановлено, що розділом 6 договору №159/03/2005 від 06.12.2005р. сторони узгодили, що приймання продукції по кількості буде здійснюватись відповідно до Інструкції № П-6, приймання за якістю - відповідно до Інструкції № П-7. ЗАТ «Приазовський Райагробуд»порушені приписи зазначених інструкцій, що позбавляє його права посилатись на акт від 07.09.2006 р., а у відповідності до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, за таких обставин відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2005 р. між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) підписано договір поставки за умовами якого постачальник –ТОВ “Завод металопластикових виробів” зобов’язався виготовити комплектуючі та здійснити монтаж металопластикових конструкцій, який за своєю правовою природою є договором підряду, факт чого встановлений постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007 р. у справі № 8/178/07 (надалі –договір).

У відповідності до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На виконання умов договору відповідач виготовив комплектуючі частини та провів збірку і монтаж металопластикових конструкцій, що також було встановлено судами під час вирішення інших спорів за участю позивача і відповідача.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що приймання товару за фактичною якістю здійснюється згідно «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7». Пункт 6 Інструкції передбачає, що при постачанні в інше місто приймання товару за якістю та комплектністю здійснюється не пізніше 20 днів після видачі товару органом транспорту чи доставки його на склад покупця постачальником. Відповідно до пункту 9 Інструкції в разі виявлення прихованих недоліків акт про приховані недоліки повинен бути складений на протязі п’яти днів з моменту виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з моменту отримання товару покупцем, який виявив недоліки. Згідно з видатковою накладною №РН-0000224 поставка товару за договором здійснена 30.12.2005 р. Проте акт (про недоліки), в якому зазначені недоліки відносно якості, був складений позивачем (комісією із 4 осіб) лише 07 вересня 2006 р., тобто через дев’ять місяців після отримання товару. Висновок фахівця був отриманий позивачем 05.09.2006 р. А лист ДП «Діпропром», на який також посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, датований 02 жовтня 2006 р. за № 04/54.

Доречі, знаходить своє підтвердження заперечення відповідача щодо посилання в документі від 07.09.2006 року (акт про недоліки) на документ від 02.10.2006 р. (лист ДП «Діпропром»), які є документальними доказами на підтвердження позовних вимог у даній справі.

Позивач, посилаючись на положення Державного стандарту України «Блоки віконні»(додаток А, сторінка 33 стандарту) зазначає, що виконання нормативів держстандарту є обов’язковим при виконанні робіт з встановлення (монтажу) віконних блоків з деревини, пластмас і металевих сплавів для будинків та споруд різного призначення, згідно з яким вікно –це елемент стінової конструкції …., який складається з віконного прорізу з косяками, віконного блоку, системи ущільнення монтажних швів, підвіконної дошки, деталей зливу і облицювань.

Однак проаналізувавши положення Державного стандарту України «Блоки віконні», в тому числі додаток А до держстандарту, судом з’ясовано, що вимоги даного стандарту є обов’язковими (крім застережень у тексті стандарту як рекомендовані або довідкові). При цьому Додаток А, на який посилається позивач, є рекомендованим і не є обов’язковим для виконання і до того ж не розповсюджується на зенітні ліхтарі.

Крім того, останнім реченням пункту 3.4. договору сторони узгодили, що під монтажем металопластикових конструкцій вони розуміють закріплення нової металопластикової конструкції в прорізі на анкерних пластинах і болтах, обдування прорізів і щілин монтажною піною. Тобто сторони визначили обсяг (види) робіт, які повинні були бути виконані відповідачем (підрядником) під час виконання умов договору.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України.)

Підрядник зобов’язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник також відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування… (ст. 839 ЦК України).

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника… Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а вразі невиконання підрядником цієї вимоги –відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч.ч. 1, 3 ст. 849 ЦК України).

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику (ч. 2 ст. 857 ЦК України).

Договором поставки (підряду) було передбачено, що підрядник виконує роботу за завданням замовника із своїх матеріалів, приймання яких здійснюється по кількості, відповідно до положень «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю № П-6»і по якості, відповідно до положень «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7». До того ж сторони визначили, що підрядник закріплює нові металопластикові конструкції в прорізі на анкерних пластинах і болтах, а також обдуває прорізи і щілини монтажною піною. Що стосується встановлення підвіконь, зливів, облицювань, то таких завдань в договорі, замовником, визначено не було.

Як свідчать матеріали справи, позивач не скористався можливістю висунення претензій за якістю продукції та прийняв матеріали (продукцію) і роботи відповідача. Документи, які повинні надавити позивачу можливість стягувати з відповідача збитки і доводити факт неякісності продукції, підтверджувати явні або приховані недоліки продукції, доказувати невідповідність виготовлення і монтажу продукції умовам договору, вимогам ДБН і держстандарту України, складені невчасно позивачем, з порушенням строків, передбачених договором та чинним законодавством України для вчинення подібних дій, і до того ж, в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За таких обставин, посилання позивача на положення статті 883 ЦК України, як підставу своїх вимог щодо стягнення збитків, не знаходить свого підтвердження.

Стягнення штрафу за неякісний товар у розмірі 20% від вартості товару, що не відповідає по якості встановленим нормам та складає 10871,98 грн. ЗАТ “Приазовський Райагробуд” обґрунтовує положеннями п. 8.3. договору.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання (частини 1, 2 статті 549 ЦК України).

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 5 статті 858 ЦК України передбачено, що підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Відповідно до ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов’язаний передати покупцеві має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (відповідно до ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж; хоча за своєю правовою природою цей договір є договором підряду, як встановлено раніше іншим судом, слід зазначити, що цей договір підряду є змішаним договором і до правовідносини сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі). Статтею 680 ЦК України передбачено, що покупець має право пред'явити вимогу у зв’язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Розділом 6 договору № 159/03/2005 від 06.12.2005 р. сторони узгодили, що приймання продукції по кількості буде здійснюватися відповідно до Інструкції № П-6, приймання за якістю –відповідно до Інструкції № П-7. ЗАТ “Приазовський Райагробуд” порушені приписи зазначених Інструкцій, що позбавляє його права посилатися на акт від 07.09.2006 р.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем не були доведені факти поставки, виготовлення і монтажу неякісної продукції з недоліками її встановлення, що б порушували умови укладеного між сторонами договору, вимог ДБН, Державного стандарту України та суперечили вимогам чинного законодавства України.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 90454 грн. 72 коп. збитків та 10871 грн. 98 коп. штрафу є безпідставними, необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки самим позивачем порушено порядок прийняття товарів та робіт, а також направлення претензій щодо якості останніх та виправлення недоліків стороною, яка їх допустила.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя В.В. Носівець