ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" березня 2008 р.

Справа № 21/909

За позовом Закритого акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельбрус" м. Хмельницький

за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Хмельницької міської Ради м. Хмельницький

про визнання недійсною та такою, що не може бути перешкодою для поновлення договору оренди земельної ділянки відмови ТзОВ "Ельбрус" в узгоджені межі суміжної земельної ділянки під час складання технічної документації із землеустрою ЗАТ "Проскурів" під овочесховища та складське приміщення по вул. Купріна , 7/2 в м. Хмельницькому

Суддя Огороднік К.М.

Представники:

Позивача –Гавриленко Р.В. - за довіреністю

Відповідача –Антонова Т.І. - за довіреністю

Третьої особи –Демчук Л.Г. - за довіреністю

Рішення приймається 28.03.2008 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: Закрите акціонерне товариство „Проскурів” м. Хмельницький (надалі - ЗАТ "Проскурів") звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ельбрус” м. Хмельницький (надалі - ТзОВ "Ельбрус") про визнання недійсною та такою, що не може бути перешкодою для поновлення договору оренди земельної ділянки відмови ТзОВ „Ельбрус” в узгоджені межі суміжної земельної ділянки під час складання технічної документації із землеустрою ЗАТ „Проскурів” під овочесховища та складське приміщення по вул. Купріна, 7/2 в м. Хмельницькому.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволені, обґрунтовуючи обставинами, викладеними у позовній заяві та доданими до неї документами.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили. Зазначили, що відмови в погоджені меж обумовлена систематичним порушенням позивачем правил добросусідства та обмежень, встановлених чинними законодавством. Звернули увагу суду на те, що узгодження меж сусідньої земельної ділянки –це право сторони, а не її обов'язок, відповідно відсутні будь-які правові підстави для задоволення позову.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

12.02.2003 року рішенням № 24 десятої сесії Хмельницької міської ради ЗАТ „Проскурів” надано в оренду земельну ділянку по провулку Купріна 54/2 в місті Хмельницькому (на сьогоднішній день згідно довідки управління архітектури, містобудування та інвестицій № 1/12-1084 від 23.10.2007 року провулок Купріна, 7/2) розміром 0,5378 га. під овочесховища та складське приміщення строком на 5 років.

19.05.2003 року між Хмельницькою міською радою та ЗАТ „Проскурів” укладено договір оренди земельної ділянки по провулку Купріна, 7/2 в місті Хмельницькому, загальною площею 0,5378 га., строком на п’ять років до 12.02.2008 року під овочесховища та складське приміщення, який зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди землі за № 843 від 19.05.2003 року.

27.09.2007 року ЗАТ „Проскурів” на адресу Хмельницької міської ради направлено заяву про продовження дії договору оренди земельної ділянки по провулку Купріна, 7/2 в місті Хмельницькому, загальною площею 0,5378 га., терміном на п'ятдесят років.

30.10.2007 року Департаментом архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради за наслідками звернення надано роз’яснення про необхідність вчинення заходів з метою продовження дії договору оренди земельної ділянки по провулку Купріна, 7/2 в місті Хмельницькому.

Комунальним підприємством з проектно-розвідувальних робіт по землевпорядкуванню за заявою позивача розроблена технічна документація із землеустрою, складено опис меж земельної ділянки та погоджено її межі із суміжними землекористувачами, крім відповідача.

У зв’язку із відмовою відповідача погодити межі суміжної земельної ділянки, позивач звернувся із позовом до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із позовом щодо визнання недійсною відмови в узгоджені меж суміжних земельних ділянок, позивач посилався на ст.ст. 116, 124, 125, 126, 198 Земельного кодексу України. Проте вказані статті не встановлюють обов'язку відповідача по справі узгодити межі суміжних земельних ділянок. З аналізу решти статей Земельного кодексу України також вбачається відсутність такого обов'язку. Враховуючи, що узгодження меж суміжних земельних ділянок –це право, а не обов'язок відповідача по справі, суд вважає що позовні вимоги в частині визнання недійсною відмови заявлені безпідставно, не обґрунтовано, а тому не підлягають задоволеню.

Щодо позовних вимог про визнання відмови такою, що не може бути перешкодою для поновлення договору оренди земельної ділянки, судом враховується те, що порядок укладання та поновлення договору оренди встановлений нормами Земельного кодексу України Закону та України „Про оренду землі”. Відповідно позов в цій частині не підлягає задоволеню.

Враховуючи викладене, в задоволені позову слід відмовити повністю.

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на позивача у зв'язку із відмовою в задоволені позову.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в :

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу,

4 - третій особі.