ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2008 р. Справа № 6/78-08

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Болейка А.П. - представника за довіреністю №220/585-д від 22.01.2008р.,

прокурора відділу військової прокуратури Житомирського гарнізону Буткевича М.І.(посвідчення №554),

розглянувши апеляційне подання Військового прокурора Вінницького гарнізону, м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "01" квітня 2008 р. у справі № 6/78-08 ( суддя Говор Н.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тислегпром", м.Тисмениця Івано-Франківської області

до Військової частини А 0215 Міністерства оборони України, м.Вінниця

про стягнення 286931,20 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 01.04.2008р. у справі №6/78-08 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тислегпром" до Військової частини А0215 про стягнення 286931,20 грн. заборгованості.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 286931,20 грн. заборгованості, 2869,32 грн. відшкодування витрат зі сплати державного мита та 118,00грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вважаючи, що зазначене рішення винесене з порушенням норм процесуального права, військовий прокурор Вінницького гарнізону вніс до суду апеляційне подання, в якому просить скасувати судовий акт з підстав, зазначених у поданні.

Мотивуючи апеляційне подання, скаржник зазначає, що судом залишено без уваги клопотання відповідача про перенесення судового засідання у зв'язку із хворобою його представника (на підтвердження чого було надано довідку, що підтверджує звільнення представника від виконання службових обов'язків), а тому господарським судом при винесенні рішення було порушено вимоги ст.22 ГПК України та принципи господарського судочинства, передбачені ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, а саме, рівності перед судом та змагальності.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи, що про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги позивач був повідомлений належним чином, а також враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справи в апеляційній інстанції, судова колегія вважає, що нез'явлення в судове засідання представника позивача не перешкоджає перегляду справи за наявними в ній доказами.

Заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення , судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.10.2007р. між позивачем та відповідачем укладено договір закупівлі №53/07 (далі - договір) у відповідності до п.1.1 якого, позивач (виконавець) зобов'язався поставити куртки бавовняні зимові на ватині камуфльовані, куртки бавовняні демісезонні технічні камуфльовані та брюки бавовняні камуфльовані на ватині технічні, що є його власністю, за номенклатурою у кількості відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору), а відповідач (замовник) зобов'язався прийняти та оплатити вищевказану продукцію (а.с. 8 - 12).

Загальна вартість договору складає 426962,02 грн., у тому числі ПДВ 20% - 71160,33грн. (п. 3.1. договору).

Згідно п.3.2. договору, відповідач (замовник) оплачує поставлений позивачем (виконавцем) товар за ціною, погодженою сторонами (додаток №2 до договору).

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що розрахунки за продукцію здійснюються за фактом її постачання на склад вантажоотримувача відповідача (замовника) з відстрочкою платежу до 45 банківських днів.

У відповідності до п.4.2 договору, розрахунки між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) здійснюються шляхом оплати рахунку-фактури, поданого позивачем (виконавцем) на адресу військової частини А1945; рахунок-фактура та податкова накладна повинні бути оформлені на військову частину А0215.

Військова частина А0215 є головним розпорядником для військових частин А0302, А0255-Г, А1945, А2287 в здійсненні оплати та приймання товару. Військові частини А0302, А0255-Г, А1945, А2287 виконують обов'язки за даним договором в частині, що їх стосується (п. п. 13,2, 13.3).

На виконання умов договору позивач (виконавець) поставив відповідачу (замовнику) товарно-матеріальні цінності на загальну суму 426962,02грн., що підтверджується довіреністю серії ГАП № 662188 від 24.12.2007р. та видатковими накладними № ТЛ-015 від 20.12.2007р., №ТЛ-016 від 20.12.2007р., №ТЛ-017 від 21.12.2007р., №ТЛ - 018 від 21.12.2007р., №ТЛ-019 від 21.12.2007р. (а.с. 15 - 20).

Згідно акту звірки розрахунків, сторони встановили, що розрахунки по договору проведені частково в сумі 140030,82грн., залишок боргу відповідача перед позивачем станом на 05.03.2008р. складає 286931,20грн. (а.с. 29).

У зв'язку з неналежним виконанням Військовою частиною А 0215 зобов'язань по договору щодо оплати отриманих товарно-матеріальних цінностей, ТОВ "Тислегпром" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовною заявою вх. №339 від 26.02.2008р. про стягнення з відповідача 286931,20грн. боргу (а.с. 2-4).

Як вже було зазначено, за результатами розгляду даної справи господарський суду Вінницької області прийняв рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 286931,20грн. заборгованості, з чим судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з огляду на наступне:

За змістом ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.2 ст.692 ЦК України).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, всупереч приписам вказаної статті, відповідачем не було надано належних доказів, що свідчили б про повне проведення розрахунків з позивачем по договору.

Системний аналіз наведених норм права та обставин справи свідчить про обгрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача 286931,20грн. заборгованості.

Відповідно до вищевикладеного, рішення господарського суду Вінницької області від 01.04.2008р. у справі №6/78-08 є законним та таким, що відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а тому його слід залишити без змін, а апеляційне подання Військового прокурора Вінницького гарнізону, м. Вінниця - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 01 квітня 2008 року у справі № 6/78-08 залишити без змін, а апеляційне подання Військового прокурора Вінницького гарнізону, м.Вінниця - без задоволення.

2. Справу № 6/78-08 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 6 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу,

4 - військовому прокурору Вінницького гарнізону,

5 - військова прокуратура Житомирського гарнізону,

6 - в наряд.