ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" березня 2008 р. Справа № А5/069-08

Господарський суд Київської області в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі, м. Вишневе

до

Товариства з обмеженою відповідальністю „Мореро”, с. Музичі, Києво-Святошинський район

про

стягнення 1250,86 грн.

за участю представників:

позивача:

Сусло А.П. –дов. від 24.03.2008р. № 2252/04

відповідача:

не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

обставини справи

В господарський суд Київської області надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі (далі –позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Мореро” (далі –відповідач) про стягнення заборгованості з платежів до Пенсійного Фонду України у сумі 1250,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення приписів Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач не погашає недоїмку зі сплати страхових внесків, фінансових санкцій та пені, які нараховані за невчасне перерахування страхувальником страхових внесків. На підтвердження позову позивач посилається на розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за жовтень 2006 року, а також на рішення № 576 від 16.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховані страхові внески, на рішення № 575 від 16.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, на рішення № 546 від 12.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, про причини неприбуття не повідомив, пояснень чи заперечень проти позовних вимог не надав.

Згідно з частиною 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи те, що господарський суд повідомив сторони про розгляд справи належним чином відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. №75, що підтверджується: журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області; відповідною відміткою на першому примірнику ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, суд

встановив:

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14, частини 1 статті 15 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон) відповідач є платником страхових внесків.

За приписами частин 3, 4 статті 18 Закону страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків в розмірі 7,27 грн. підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за жовтень 2006 року, в якому відповідач самостійно визначив своє зобов’язання зі сплати страхових внесків. Зазначений розрахунок підписаний керівником відповідача, засвідчений відбитком печатки та самостійно поданий відповідачем позивачу.

Заборгованість зі сплати фінансових санкцій в розмірі 1243,59 грн. підтверджується рішенням № 576 від 16.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховані страхові внески, рішенням № 575 від 16.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, рішенням № 546 від 12.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством.

За приписами пункту 6 частини 2 статті 17 Закону страхувальник зобов'язаний, зокрема, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно із частиною 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Абзацом 2 частини 14 статті 106 Закону передбачено, що суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 3 частини 9 статті 106 Закону за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Згідно пункту 4 частини 9 статті 106 Закону за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 106 Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників, такі фінансові санкції: за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які упродовж трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій (абзац 1 частина 13 стаття 106 Закону).

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, упродовж десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення (абзац 2 частина 13 стаття 106 Закону).

Позивачем в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, який визначений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, винесено рішення № 576 від 16.04.2007р. яким на підставі пункту 3 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховані страхові внески до відповідача застосовані фінансові санкції в розмірі 43,43 грн., № 575 від 16.04.2007р. яким на підставі пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків до відповідача застосовані фінансові санкції в розмірі 10,16 грн., № 546 від 12.04.2007р. яким на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за неподання розрахунку сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством до відповідача застосовані фінансові санкції в розмірі 1190 грн.

Вказані рішення відповідачем отримані, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача про його отримання.

Відповідно до абзацу 2, 3 частини 13 статті 106 Закону, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів оскарження рішення про застосування фінансових санкцій про сплату недоїмки до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку у спосіб та порядку визначеному Законом, ним визнана заборгованість зі сплати фінансових санкції в розмірі 1243,59 грн.

Таким чином, на момент вирішення спору борг відповідача зі сплати страхових внесків та фінансових санкції в загальній сумі 1250,86 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 64 Закону управління Пенсійного фонду має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми, а на підставі частини 3 статті 106 зазначеного Закону мають право звернутись до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, та враховуючи, що в добровільному порядку зазначене рішення відповідачем не виконано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та фінансових санкцій (недоїмки) в загальній сумі 1250,86 грн. є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 - 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Мореро” (08125, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Музичі, вул. Київська, 34, ) на користь Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Святошинська, 50, ) 1250,86 грн. заборгованості (недоїмки).

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Подоляк Ю.В.