ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.10.08 р.                     Справа № 37/113

Колегія суддів господарського суду Донецької області у складі: Донець О.Є. (головуючий), Мєзєнцев Є.І., Склярук О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго”, м. Горлівка в особі структурної одиниці “Старобешівської ТЕС” , смт.Новий Світ

до відповідача-1: Головного управління юстиції у Донецькій області, м. Донецьк

до відповідача-2: Відділу державної виконавчої служби у Київському районі м.Донецька

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства в Донецькій області, м.Донецьк

про стягнення суми 660834 грн. 57 коп. за невиконання рішень господарського суду Донецької області по справах № 1/122, № 1/123 від 10 серпня 2004 року, по справі № 1/121 від 4 серпня 2004 року про стягнення з ТОВ “Неоніла” на користь ВАТ “Донбасенерго” в особі структурної одиниці Старобешівської ТЕС сум 140 грн. 17 коп., 181137 грн. 70 коп., 479556 грн. 70 коп., як майнової шкоди, завданої бездіяльністю державної виконавчої служби

За участю представників:

від позивача: Ковальова Т.А., Рибалко В.О. – дов.

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: не з’явився

від третьої особи: Головачук Г.П. – дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство “Донбасенерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці “Старобешівської ТЕС” , смт.Новий Світ, із позовом до Головного управління юстиції у Донецькій області, м. Донецьк, третя особа - Головне управління Державного казначейства в Донецькій області, м.Донецьк, у якому позивач просив суд стягнути з Головного управління юстиції у Донецькій області, м. Донецьк, 660834,57 грн. за невиконання рішень господарського суду Донецької області по справах № 1/122, 1/123 від 10.08.2004 р., по справі № 1/121 від 04.08.2004 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла” на користь Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго” в особі структурної одиниці Старобешівської ТЕС сум в розмірі 140,17 грн., 181137,70 грн., 479556,70 грн. в повному обсязі - суму боргу, як майнову шкоду, завдану бездіяльністю державної виконавчої служби, а також витрати по сплаті держмита в сумі 6608,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби у Київському районі м.Донецька щодо примусового виконання наказів господарського суду Донецької області по справах №№ 1/121, 1/222, 1/223 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла”, в результаті якої позивачеві було заподіяно шкоди, на приписи ст.ст.5, 25, 41, 55, 85 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.124 Конституції України, ст.ст.1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст.11 Закону України “Про державну виконавчу службу”, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 11.06.08 р. до участі у справі у якості другого відповідача залучено вищезазначений відділ.

Відповідач-1 та третя особа проти задоволення позовних вимог заперечили, посилаючись на їх необґрунтованість.

Відповідач-2 проти позову заперечив, однак письмового відзиву по суті позовних вимог суду не надав, клопотав про витребування від Київського районного суду м.Києва матеріалів кримінальної справи за № 1н-32/07.

Зазначене клопотання судом залишено без задоволення у зв’язку із не обґрунтуванням його належним чином.

У Поясненнях від 22.07.08 р. № 01/4207 позивач, посилаючись на приписи Закону України “Про виконавче провадження” та ст.ст.1166, 1172, 1173 Цивільного кодексу України, просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідачів суму заподіяної шкоди в розмірі 660834,57 грн.

У Поясненнях від 25.06.08 р. № 01/3760 позивач наполягав на задоволенні вищезазначених вимог.

16 жовтня 2008 р. позивач звернувся до суду із заявою від 15.10.08 р. № 01/5513 про уточнення позовних вимог, у якій просив суд стягнути з Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м.Донецьку суму у розмірі 660834,57 грн. в повному обсязі як збитки, розмір яких дорівнює сумі, яка не стягнута з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла” внаслідок нездійснення комплексу заходів щодо виконання наказів господарського суду Донецької області по справах 1/122, 1/123 від 10.08.04 р., по справі № 1/121 від 04.08.04 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла” на користь Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго” в особі Структурної одиниці Старлбешівської ТЕС в розмірі 140,17 грн., 181137,70 грн., 479556,70 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 6608,35 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00 грн., яку судом залишено без уваги як таку, що подано із порушенням приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України щодо зміни позивачем до прийняття рішення по справі підстави або предмету позову.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 19.08.08 р. розгляд справи призначено колегіальним складом суду.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.08.04 р. по справі № 1/221 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Неоніла», м.Донецьк, на користь позивача стягнуто витрати по держмиту – 45,77 грн. та за інформаційно-технічні послуги – 94,40 грн., про що видано наказ від 16.08.04 р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.08.04 р. по справі № 1/222 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Неоніла», м.Донецьк, на користь позивача стягнуто 173376,00 грн. основного боргу, 6133,30 грн. пені, 1522,71 грн.витрат по держмиту, 105,69 грн. – за інформаційно-технічні послуги, про що видано наказ від 25.08.04 р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.08.04 р. по справі № 1/223 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Неоніла», м.Донецьк, на користь позивача стягнуто 468632,86 грн. основного боргу, 9384,16 грн. пені, 1439,77 грн. держмита, 99,91 грн. – за інформаційно-технічні послуги, про що видано наказ від 25.08.04 р., копія якого наявна в матеріалах справи.

17 вересня 2004 р. зазначені накази були пред»явлені для виконання до відповідача-2, який постановами від 17.09.04 р. №№ 685/10-04, 686/10-04, 687/10-04 відкрив виконавче провадження за цими виконавчими документами.

Постановою відповідача-2 від 04.10.04 р. зазначені виконавчі провадження об»єднані у зведене виконавче провадження.

Постановами від 07.03.07 р. №№ 226/9-07, 227/9-07, 228/9-07 відповідач повернув позивачеві вищезазначені накази без виконання.

Постановою господарського суду Донецької області від 17.04.07 р. по справі № 27/80б Товариство з обмеженою відповідальністю «Неоніла», м.Донецьк, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою господарського суду Донецької області від 21.11.07 р. по справі № 27/80б затверджено уточнений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Неоніла», м.Донецьк, ліквідовано зазначену юридичну особу, провадження у справі – припинено.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 16.05.07 р. по справах №№ 1/221, 1/222, 1/223 визнано бездіяльність відповідача-2 при виконані рішень суду по зазначених справах.

Докази повного фактичного виконання рішень суду по зазначених справах відсутні.

Посилаючись на вищенаведене, стверджуючи що внаслідок бездіяльності відповідача-2 позивачеві заподіяно шкоди фактичним невиконанням рішень господарського суду Донецької області по вищезазначених справах, позивач звернувся до суду із позовоною заявою, у якій просив суд стягнути з Головного управління юстиції у Донецькій області, м. Донецьк, 660834,57 грн. за невиконання рішень господарського суду Донецької області по справах № 1/122, 1/123 від 10.08.2004 р., по справі № 1/121 від 04.08.2004 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла” на користь Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго” в особі структурної одиниці Старобешівської ТЕС сум в розмірі 140,17 грн., 181137,70 грн., 479556,70 грн. в повному обсязі - суму боргу, як майнову шкоду, завдану бездіяльністю державної виконавчої служби, а також витрати по сплаті держмита в сумі 6608,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

16 жовтня 2008 р. позивач надав суду заяву від 15.10.08 р. № 01/5513 про уточнення позовних вимог, у якій просив суд стягнути з Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м.Донецьку суму у розмірі 660834,57 грн. в повному обсязі як збитки, розмір яких дорівнює сумі, яка не стягнута з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла” внаслідок нездійснення комплексу заходів щодо виконання наказів господарського суду Донецької області по справах 1/122, 1/123 від 10.08.04 р., по справі № 1/121 від 04.08.04 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла” на користь Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго” в особі Структурної одиниці Старлбешівської ТЕС в розмірі 140,17 грн., 181137,70 грн., 479556,70 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 6608,35 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00 грн., яку судом залишено без уваги як таку, що подано із порушенням приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України щодо зміни позивачем до прийняття рішення по справі підстави або предмету позову.

За змістом даної заяви позивач водночас змінює і предмет, і підстави позовних вимог, що суперечить приписам вищенаведеної статті, має ознаки самостійних позовних вимог, які слід подавати та розглядати в порядку розділів VIII-XI Господарського процесуального кодексу України.

Так, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача-1 660834,57 грн. – суму боргу як майнову шкоду, а у заяві від 15.10.08 р. № 01/5513 позивач просив суд вищезазначену суму стягнути з відповідача-2 як збитки, розмір яких дорівнює сумі, яка не стягнута з боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла”.

Відповідач-1 та третя особа позову не визнали, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Відповідач-2 проти позову заперечив, однак письмового відзиву по суті позовних вимог суду не надав.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України, зокрема, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом зазначеної норми, для застосування відповідальності за завдану майнову шкоду необхідною є наявність складу правопорушення, а саме:

1)          протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи);

2)          шкідливого результату такої поведінки (шкоди);

3)          причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою;

4)          вини особи, яка заподіяла шкоду.

При цьому, причинний зв’язок між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою, якої зазнала потерпіла сторона, полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує у часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Позивачем не надано суду доказів того, що під час знаходження на виконанні у відповідача-2 наказів суду по справах №№ 1/221, 1/222, 1/223 боржник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Неоніла”, м.Донецьк, реально мав грошові кошти або належне саме йому майно, достатні для виконання рішень суду по зазначених справах.

Навпаки, в матеріалах справи є наявними копії листів АБ “Енергобанк” № 02/05-577 від 24.11.04 р. та № 02/05-292 від 06.07.05 р. про залишок грошових коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла”, м.Донецьк, в сумі 0,02 грн. та 0,00 доларів США, листа КБ “Надра” про відсутність відкритих рахунків у зазначеного товариства, а також актів державного виконавця від 09.03.05 р. про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю “Неоніла”, м.Донецьк, майна, на яке можливо звернути стягнення, та про нездійснення боржником господарської діяльності з січня 2004 р.

За даних обставин суд дійшов висновку про те, що між бездіяльністю відповідача-2 щодо виконання рішень суду по справах №№ 1/221, 1/222, 1/223, яку визнано ухвалами суду від 16.05.07 р. по даних справах, та фактичним невиконанням рішень по цим справам, а отже, й заподіянням позивачеві шкоди, відсутній безпосередній причинний зв’язок.

Позовні вимоги стосовно відповідача-1 позивачем взагалі не обґрунтовані, складу правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди в порядку ст.1166 Цивільного кодексу України, з боку відповідача-2 позивачем не доведено.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати по справі – віднести на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.1166 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 16.10.08 р.

Повний текст рішення підписано 17.10.08 р.

Суддя

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Суддя Склярук О.І.