ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2008 р.

Справа
№ К-14/79

за позовом                     ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача   Товариство з обмеженою відповідальністю
"Івано-Франківськ-Житло"

вул. Кропивницького, 1а,
м.Івано-Франківськ, 76006

Представники:

Від
відповідача:  Ткачук С.В., представник,
(довіреність № б/н від 18.06.08р.)

Від
позивача: не з"явились

Представнику
відповідача роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК
України.

СУТЬ
СПОРУ: заявнений позов про визнання недійсними збори учасників ТзОВ
"Івано-Франківськ-житло".

Позивач
в засідання суду не з"явився, хоча належним чином був повідомлений
про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового відправлення №8750200 від 14.06.08.

Позивач подав суду заяву (вх. №6043 від
10.06.08) про уточнення позовних вимог, просить визнати недійсним рішення зборів
учасників ТОВ "Івано-Франківськ-житло", викладені в протоколі зборів
учасників ТОВ "Івано-Франківськ-житло" від 21.04.08.

Відповідач проти позову заперечує з
мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, вважає позовні вимоги
необгрунтованими та незаконними.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши
представника відповідача, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є учасником ТзОВ
"Івано-Франківськ-житло", що підтверджується статутом, який
зареєстрований Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради від
26.12.05, відповідно до якого частка позивача у статутному фонді ТзОВ
"Івано-Франківськ-житло" становить 17,05% (31 635грн.).

21.04.08 відбулись загальні збори
учасників ТзОВ "Івано-Франківськ-житло".

Позивач вважає, що вищезазначені збори
учасників проведені з порушенням законодавчо- визначеного порядку, а також
порушення при їх проведенні належного позивачу переважного права на придбання
частки учасника

Зважаючи на вищевикладене суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні позову і виходить з наступних підстав.

Частиною 1 статті 53 Закону України
"Про господарські товариства", передбачено право учасника товариства
з обмеженою відповідальністю продати чи іншим чином відступити свою частку (її
частину) в статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Позивач
вказує, що ст. 53 вищезазначеного
Закону передбачена необхідність отримання згоди решти учасників на
відступлення частки (її частини). Але такої вимоги ні вказана стаття, ні статут
товариства,  ні  інші
нормативно-правові акти  не  містять.

Відповідно до  Рекомендаці Президії Вищого господарського
суду   України    від
28.12.07   «Про    практику
застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин», у підпункті 3.2.3.
зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 147 ЦК України та ч.1  ст. 53 Закону учасники товариства мають право
продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному
капіталі одному або кільком учасникам цього товариства, закон не обмежує це
право необхідністю отримання згоди інших учасників товариства на передачу
частки.

Крім того, ч. 3 ст. 53 Закону України
"Про господарські товариства" передбачено, що учасники товариства
користуються переважним правом купівлі частки учасника пропорційно до розмірів
своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не
встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за
ціною та на інших умовах, на яких частка
пропонувалася для продажу третім особам. Отже, ч.3 ст. 53
вищезазначеного закону передбачено, що переважне право може бути реалізоване
учасником, тільки у випадку відчуження частки, і тільки за умови, якщо таке
відчуження здійснюється на користь третіх осіб.

Як
вбачається з підпункту 3.2.7. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду
України від 28.12.2007 року «Про практику застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних відносин», яким передбачено, що учасник
товариства має право відчуження частки (її частини) у статутному капіталі
товариства третім особам за умови дотримання переважного права інших учасників
товариства на придбання відчужуваної частки.

Відповідно до протоколу №2 загальних
зборів учасників ТзОВ "Івано-Франківськ-житло" від 21.04.08, який
знаходиться в матеріалах справи, при проведенні зборів учасників  товариства розглядалось питання відчуження
часток, що проведені окремими учасниками Товариства виключно на користь інших
учасників (зборами учасників товариства були розглянуті заяви колишніх
учасників, що здійснили відступлення належних їм часток в статутному капіталі
товариства на користь інших учасників). Також на зборах  розглядалось питання про внесення змін до статуту
товариства, що пов'язані з виключенням учасників, що вибули та перерозподілом
розмірів часток, для тих учасників, що набули право власності на частки.

Помилковим є посилання позивача на ту
обставину, що при проведенні зборів, їй як учаснику не надано можливість для
ознайомлення зі змістом поданих заяв про вихід та можливість реалізувати право
щодо переважної купівлі частки учасників, що вибувають, проте, у протоколі №2
загальних зборів учасників ТзОВ "Івано-Франківськ-житло" від
21.04.08,  зазначено список осіб, якими
подано заяви про вихід зі складу учасників у зв'язку з відступленням частки.

Щодо реалізації переважного права на
придбання частки, то таке рішення прийнято самими учасника за результатами
двосторонніх домовленостей. Товариство
не є стороною чи учасником правочинів щодо переходу права власності на
частку від одного учасника на користь іншого.

Слід зазначити, що учасниками товариства
на зборах розглядалось питання Порядку денного, тобто, затверджувався перелік
питань, які планувались до розгляду на зборах учасників. При цьому, позивач
свої доповнення не вніс, тому і розгляд питання про реалізацію переважного
права на голосування не пропонувалось, а сам Порядок денний затверджений
учасниками одноголосно.

Щодо позовної вимоги позивача про порушення
його переважного права на придбання частки, що відчужується, обґрунтовується
необхідність визнання недійсними зборів учасників товариства в цілому. Щоб
визнати недійсними збори учасників товариства потрібні такі обставини, а саме:
невідповідність рішення вимогам законодавства, порушення компетенції щодо
прийняття такого рішення чи прийняття рішення з питання, що не включене до
порядку денного, неправомочність (відсутність кворуму), порушення порядку
скликання та проведення загальних зборів, тощо.

За таких підстав, позовні вимоги є
необгрунтованими, не доведеними в судовому засіданні, не грунтується на
доказах, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно
до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Булка Володимир Ігорович

Рішення
підписане 26.06.08.

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

Помічник судді Гандера
М.В.