АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.09.08
Справа  № 17/72-1391

Львівський
апеляційний господарський суд  у складі
колегії:

головуючого-судді                                   Мурської
Х.В.

суддів                                                         Кордюк
Г.Т.

Краєвської М.В.

розглянув
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телком», м.
Тернопіль, без номера від 17.06.2008р.

на рішення Господарського
суду Тернопільської області від 29.05.2008 р.

у справі № 17/72-1391,
суддя Андрусик Н.О.,

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль

до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Телком», м. Тернопіль

про
стягнення 15 794, 32 грн. боргу,

за участю представників

від
позивача: ОСОБА_2. -адвокат;

від
відповідача: не з'явились.

Розпорядженням голови суду від
02.09.2008р. замість судді Давид Л.Л. в склад колегії введено суддю Краєвську
М.В.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 29.05.2008 року у справі № 17/72-1391 позов Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задоволено частково. З
рахунку ТОВ «Телком»на користь позивача стягнуто 9 844, 00 грн. основного
боргу, 3 816, 56 грн. інфляційних втрат, 672, 36 грн. -3% річних, 1 300,00 грн.
витрат по оплаті юридичних послуг та 273,12 грн. судових витрат. В задоволенні
решти позовних вимог -відмовлено.

Рішення місцевого господарського
суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю вимог позивача, зокрема тим, що
позивачем на замовлення відповідача виконано підрядні роботи по виготовленню
світлової вивіски, які носять зобов'язальний характер. Оскільки ТОВ
«Телком»своїх зобов'язань по оплаті вартості виконаних підрядних робіт в
повному обсязі не виконало, оплативши роботи лише частково в сумі 500 гривень,
то вимоги позивача про стягнення  9
844,00 грн. основного боргу є підставними та підлягають задоволенню. В частині
стягнення річних та інфляційних, місцевий господарський суд дійшов висновку про
правомірність їх нарахування, при цьому частково задоволив позовні вимоги щодо
стягнення інфляційних. Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачем
нараховано інфляційні за період з листопада 2005 р. по лютий 2008 р. включно.
Однак, оскільки право у позивача на нарахування збитків від інфляції
виникло лише у грудні 2005 року,  то такі
задоволені за період з грудня 2005р. по лютий 2008р., у зв'язку з чим сума
інфляційних втрат становить 3 816, 56 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням
суду, ТОВ «Телком»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської
області від 29.05.2008 року у справі № 17/72-1391 скасувати, мотивуючи свої
доводи тим, зокрема, що між сторонами не існує будь-яких договірних
зобов'язань, оскільки не було укладено договору; - подані позивачем докази в
підтвердження своїх позовних вимог викликають сумнів, оскільки за життя
директора товариства позивач не звертався з вимогою сплатити борг; -
відповідача не було належним чином повідомлено про засідання суду; - наявні в
матеріалах справи докази є сфальсифікованими. У зв'язку з наведеними
обставинами, скаржник просить суд призначити по справі судову почеркознавчу
експертизу щодо відповіності підпису на акті виконаних робіт від 29.05.2008р.,
вчиненого керівником ТОВ «Телком»- Голечиком В.В., скасувати рішення суду у
даній справі, у задоволенні позову відмовити.

Підприємець ОСОБА_1. у відзиві на апеляційну
скаргу проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечив,
просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Скаржник участі уповноваженого
представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та
належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги
(повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою
суду від 08.07.2008р. сторін було повідомлено про наслідки неявки в судове
засідання, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла
висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника
скаржника.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, колегія суддів Львівського апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід
відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду - залишити без
змін, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським
судом, у липні 2005 року на підставі усної домовленості сторони домовились про
виготовлення для відповідача світлової вивіски для магазину мобільного зв'язку.
Договору підряду в письмовій формі укладено не було.

29 липня 2005 року суб'єкт підприємницької діяльності фізична
особа-підприємець ОСОБА_1. здав, а ТОВ «Телком»в особі директора Голечика В.В.
прийняло роботи по виготовленню світлової вивіски, розміром 7,4мх1м, вартістю
10 344 грн. в тому числі ПДВ -1716,85 грн., про що свідчить наявний в
матеріалах справи акт здачі прийому виконаних робіт б/н від 29.07.2005р.,
скріплений підписами та печатками обох сторін. Претензій до виконавця у
Замовника не було, про що свідчить п. 4 акту приймання виконаних робіт. Даним
актом підтверджується факт виконання підприємцем робіт в повному обсязі і те,
що якість даних робіт відповідає умовам клієнта.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов правомірного висновку про те, що між сторонами склалися
правовідносини з приводу виконання позивачем на замовлення відповідача
підрядних робіт по виготовленню світлової вивіски, які носять зобов'язальний
характер.

За загальними положеннями
цивільного законодавства зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею
11 Цивільного кодексу України. Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є також дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Правовідносини з підряду
регулюються нормами статті 837 Цивільного кодексу України, згідно якої за
договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до частини 1 статті
853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Глава 61 Цивільного кодексу
України, яка містить положення про підряд, не встановлює обов'язкового
додержання письмової форми при укладенні договору підряду.

За змістом ч. 2 ст. 205 Цивільного
кодексу України угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається
також укладеною, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків (усна угода).

Таким чином, підписавши акт
виконаних робіт від 29.07.2005 р., відповідач у справі підтвердив факт
виконання позивачем робіт на суму  10 344
грн.

Обов'язок щодо оплати вартості
виконаних робіт Замовником випливає із змісту загальних положень про
зобов'язання цивільного законодавства та передбачений ч.1 ст.318 ГК України.

Товариство «Телком», підписавши акт
та провівши часткову оплату за виконані підрядні роботи позивачем на суму  500 грн., тим самим підтвердило якість
виконаних робіт та правомочність акта приймання виконаних підрядних робіт.

В матеріалах справи наявний акт
звірки розрахунків між СПД ОСОБА_1. та ТОВ «Телком»з якого вбачається, що
станом на 26.10.2005 року заборгованість останнього перед позивачем складає 9
844 грн.

У відповідності до вимог ст.ст.
509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав,
визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи ту обставину, що
відповідачем проведено часткову проплату суми боргу в розмірі 500 грн., то
позивачем правомірно заявлено до стягнення, а місцевим господарським судом -
задоволено позов на суму 9 844 грн.

Крім того, судова колегія
погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині задоволення
позову щодо стягнення з відповідача 3 816, 56 грн. інфляційних втрат, 672, 36
грн. -3% річних, 1 300,00 грн. витрат по оплаті юридичних послуг, оскільки
нарахування таких передбачено ст. 625 ЦК України та 44 ГПК України.

Покликання скаржника на порушення
судом першої інстанції норм процесуального права в частині його неповідомлення
про час та місце розгляду справи, не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки спростовуються наявними
в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Клопотання скаржника про
призначення у справі судової почеркознавчої експертизи на предмет відповідності
підпису на акті виконаних робіт від 29.05.2008р. керівником ТОВ «Телком»-
Голечиком В.В. задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 41
Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову експертизу. Однак, враховуючи те, що предметом
розгляду у даній справі є стягнення грошових коштів за надані послуги і питання
щодо самого факту надання чи ненадання таких послуг не потребує спеціальних
знань, то колегія суддів не вважає за доцільне призначення судової експертизи у
даній справі.

Крім того, у відповідності до вимог
ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх
подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Скаржником не
обґрунтовано неможливість заявлення даного клопотання в суді першої інстанції,
а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання заявленого в
апеляційній скарзі.

У відповідності до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем у справі не доведено
належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України відсутності заборгованості такого перед СПД
ОСОБА_1чи неналежне (неякісне) виконання останнім взятих на себе зобов'язань.

За таких обставин, судова колегія
Львівського апеляційного господарського суду оцінивши докази в їх сукупності,
дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Тернопільської
області  законодавству, матеріалам та
дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для його зміни чи
скасування.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний
господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 29.05.2008 року у справі № 17/72-1391 залишити без
змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому
господарському суду.

Головуючий суддя
Мурська Х.В.

Суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя
Краєвська М.В.