ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"21" квітня 2008 р.

справа № 5020-2/106

За позовом приватного підприємства „Пластикові системи”

(99040, м. Севастополь, пл. Лоцманська, 2, кв. 33)

до відповідача Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача акціонерне товариство Холдингова Клмпанія „Київміськбуд” (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6)

про припинення юридичної особи.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача – Андрєєв Д.В., наказ № 13 від 01.07.2006;

відповідача – Близнюк О.А., довіреність № 03-15/1 від 08.01.2008;

третьої особи –Белковський В.В., довіреність № 3583/0/2-06 від 07.08.2006.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Пластикові системи” звернулось в суд з позовною заявою до Севастопольської міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача акціонерне товариство Холдингова Клмпанія „Київміськбуд” про визнання недійсним рішення 19 сесії Севастопольської міської Ради № 4052 від 01.11.2005 „Про затвердження проектів землеустрою по відводу земельних ділянок, право на оренду яких набувається на земельних торгах”. У подальшому позивач зменшив позовні вимоги і просить визнати зазначене рішення недійсним в частині включення у перелік, затверджених земельних ділянок, які підлягають продажу на аукціоні, земельної ділянки по вул. Маринеско-Молодих будівельників площею 1,3379 га.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 статті 3 вищевказаного Кодексу справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Поняття “суб’єкт владних повноважень” визначено статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб’єкт не перебуває “при здійсненні управлінських функцій” і не має встановлених нормами КАС України ознак суб’єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

Вказана позиція викладена у рекомендаціях президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120.

Позивач у позові просить визнати частково недійсним рішення Севастопольської міської Ради „Про затвердження проектів землеустрою по відводу земельних ділянок, право на оренду яких набувається на земельних торгах”, відповідно до якого до переліку земельних ділянок, право на оренду яких набувається на земельних торгах, включена и земельна ділянка за адресою: м. Севастополь, вул. Маринеско-Молодих будівельників площею 1,3379 га, на якій розташовується об’єкт нерухомого майна позивача.

Таким чином, у вказаному спорі Севастопольська міська Рада виконує функції власника земельної ділянки та є суб’єктом господарської діяльності.

Крім того, необхідно зазначити, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб’єкти господарської діяльності, оскільки земля є об’єктом цивільних прав і обов’язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ відносяться справи, пов’язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб’єкти господарської діяльності.

Позивач у позові просить визнати частково недійсним рішення Севастопольської міської Ради, відповідно до якого до переліку земельних ділянок, право на оренду яких набувається на земельних торгах, включена також земельна ділянка за адресою: м. Севастополь, вул. Маринеско-Молодих будівельників площею 1,3379 га, на якій розташовується об’єкт нерухомого майна позивача, з посиланням на порушення його прав на вказану земельну ділянку. Тобто, цей спір є спором про право позивача на користування земельною ділянкою і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, він повинен вирішуватися у порядку господарського судочинства.

Таким чином, позовну заяву приватного підприємства „Пластикові системи” не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вимоги про визнання права, які відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи у судовому порядку, можуть бути предметом розгляду у суді у порядку господарського судочинства з урахуванням підвідомчості справ, визначеної статтею 12 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги викладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 157, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі № 5020-2/106 за позовом приватного підприємства „Пластикові системи” до Севастопольської міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача акціонерне товариство Холдингова Клмпанія „Київміськбуд” про визнання недійсним рішення 19 сесії Севастопольської міської Ради № 4052 від 01.11.2005 „Про затвердження проектів землеустрою по відводу земельних ділянок, право на оренду яких набувається на земельних торгах”, закрити.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 5 днів з дня проголошення ухвали і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку частини п’ятої цієї статті шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, ухвала набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Н.Г.Шевчук

22.04.2008