ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2008 р.

№ 05-5-45/3539

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого

Дунаєвської Н.Г.,

суддів

Михайлюка М.В.,

Мележик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2008 року

у справі

№ 05-5-45/3539 господарського суду міста Києва

за позовом

ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь"

до

третя особа

Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"

Українсько-американського спільного підприємства у формі ТОВ "КАІС"

про

визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

за участю представників сторін:

позивача

Дріго Н.С.,

відповідача

третьої особи

Коробова О.В., Гіленко А.М.,

Буртовий М.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.04.2008 р. у справі № 05-5-45/3539 (суддя: Балац С.В.) позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2008 р. (судді: Корсак В.А., Авдеєв П.В., Коршун Н.М.) зазначену ухвалу скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, третя особа звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Подана до господарського суду м. Києва позовна заява ЗАТ “Виробничо-торгова фірма “Радосинь” про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підписана керівником ЗАТ “Виробничо-торгова фірма “Радосинь” Васютинським П.П. та завірена печаткою позивача. Також позивачем було зазначено, що вказана особа є крім цього керуючим санацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Нормами чинного Господарського процесуального кодексу України не передбачено вимогу долучати до позовної заяви докази на підтвердження обсягу повноважень особи, яка її підписала, окрім того випадку, коли позовна заява підписана представником позивача.

Так, в силу ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно п. 1 ст. 63 ГПК України господарський суд повертає позовну заяву і додані матеріали без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

В даному випадку, посадове становище Васютинського П.П. (керуючий санацією –керівник ЗАТ "ВТФ "Радосинь"), яким було підписано позовну заяву, було вказано безпосередньо у позові.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що у випадку виникнення сумнівів щодо повноважень керівника ЗАТ “Виробничо-торгова фірма “Радосинь” Васютинського П.П. на здійснення відповідних процесуальних дій, місцевий господарський суд міг і повинен був витребувати відповідне підтвердження на підставі ст. 38 ГПК України, але не мав законних підстав для повернення позовної заяви.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України.

За таких обставин, апеляційний господарський суд скасував ухвалу місцевого господарського суду про повернення позову ЗАТ “Виробничо-торгова фірма “Радосинь” без розгляду на підставі п. 1 ст. 63 ГПК України, а позовну заяву відповідно до ст. 106 ГПК України передав на розгляд до місцевого господарського суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони спростовуються вищенаведеним.

Крім того, відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2008 р. у справі № 05-5-45/3539 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                 Н. Дунаєвська

Судді          :            М. Михайлюк

Н. Мележик