ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.10.08                                                                                           Справа № Б-21/121

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ДПІ у м.Івано-Франківську

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 19.08.2008р.

у справі № Б-21/121

за заявою ДПІ у м.Івано-Франківську, м.Івано-Франківськ

до ТзОВ «Маг-Ексім», м.Івано-Франківськ

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника –Ковтун Н.О.; Бойчук Р.П.

від боржника - не з”явився

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.08.2008р. припинено провадження у справі № Б-21/121 (суддя Скапровська І.М.) про банкрутство ТзОВ «Маг-Ексім», м.Івано-Франківськ.

Не погоджуючись з даною ухвалою ініціюючий кредитор –ДПІ у м.Івано-Франківську подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що суд першої інстанції безпідставно припинив провадження у справі про банкрутство, оскільки до заяви про порушення справи про банкрутство ТзОВ «Маг-Ексім»подано усі необхідні докази, що підтверджують неплатоспроможність боржника та можливість застосування ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Крім того, як зазначає скаржник, всі можливі заходи передбачені чинним законодавством по стягненню заборгованості з боржника ДПІ у м.Івано-Франківську були здійснені.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” справа про банкрутство відсутнього боржника порушується господарським судом у разі якщо громадянин-підприємець –боржник або керівні органи боржника – юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Як встановлено судом першої інстанції, ініціюючим кредитором – ДПІ у м.Івано-Франківську не представлено доказів фактичного припинення боржником своєї діяльності, доказів неможливості встановити місцезнаходження керівних органів боржника. Крім того, судом з»ясовано, що боржник звітується перед податковим органом, що підтверджується долученими до справи матеріалами.

Також слід зазначити, що відповідно до вимог ст.62 Господарського кодексу України підприємство є самостійним суб'єктом господарювання і самостійно здійснює свою господарську діяльність.

Згідно приписів ст.42 Господарського кодексу України підприємництво –це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 44 Господарського кодексу України, визначено, що підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності, самостійного формування підприємцем програми діяльності, а отже, неотримання товариством на той час прибутку із зазначенням про це у податкових деклараціях не є ознакою відсутності підприємницької діяльності.

В контексті викладеного суд першої інстанції підставно дійшов до висновку про припинення провадження у справі про банкрутство, оскільки ініціюючим кредитором не подано достатньо доказів, які є підставою для порушення справи про банкрутство відносно боржника в порядку ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 19.08.2008р. у справі № Б-21/121 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Мельник Г.І.