ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.08 р.                     Справа № 25/50

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської ради м. Горлівка Донецької області

до відповідача Горлівського літературного об’єднання «Забой» м. Горлівка Донецької області

про стягнення 1089грн.67коп.

За участю

представників сторін:

від позивача: Барбашов О.В. – юрисконсульт (довіреність № 74-25 від 08.01.2008р.);

від відповідача: не з’явився

В судовому засіданні 08.04.2008 було оголошено перерву

до 17.04.2008 до 10год.00хв.

Позивач - комунальне підприємство по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської ради м. Горлівка Донецької області звернувся до господарського суду з позовом до Горлівського літературного об’єднання «Забой» м. Горлівка Донецької області про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1089грн.67коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про поставку теплової енергії в гарячій воді № 229 від 01.01.2004р., розрахунок суми заборгованості, акти на включення опалення від 01.01.2004, від 05.11.2004, від 21.10.2005, рахунки-фактури № 417 від 27.02.2004, № 549 від 16.03.2004, № 757 від 23.04.2004, № 1408 від 330.11.2004, № 1465 від 13.12.2004, № 91 від 19.01.2005, № 430 від 16.02.2005, № 570 від 21.03.2005, № 838 від 15.04.2005, № 1184 від 24.10.2005, № 1404 від 23.11.2005, реєстри листів, що направляються по КП «Вуглик», в підтвердження направлення рахунків № 1184 від 24.10.2005 та № 1404 від 23.11.2005 на адресу відповідача.

У відзиві на позовну заяву (вих. № 10 від 23.03.2008) відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на неприбутковість підприємства та на неналежне виконання позивачем своїх зобов’язань за договором на поставку теплової енергії. Також, зазначив про те, що на теперішній час приміщення не опалюється. Даний факт підтверджується актом на відключення опалення від 16.10.2007 та актом перевірки теплопостачання від 27.11.2007.

В судовому засіданні 27.03.2008 представник відповідача усно заявив про сплив строку позовної давності.

В засіданні суду 08.04.2008 було оголошено перерву до 17.04.2008 до 10год.00хв. для надання позивачем розрахунку суми боргу з урахуванням строку позовної давності, рішення Ради про затвердження тарифів, додаткової угоди, укладеної з відповідачем, відповідно до якої були змінені тарифи на оплату поставленої теплової енергії, довідку бухгалтерії по зарахуванню сплачених сум; відповідачу представити докази в підтвердження заперечень на позов, обґрунтувати підстави, з яких відповідач вважає, що повинен сплачувати за поставлену теплову енергію по нижчому тарифу.

16.04.2008 позивач через канцелярію господарського суду за супровідним листом (вих. № 74-2095 від 15.04.2008) надав копію додаткової угоди № 1 від 12.09.2005 до договору про поставку теплової енергії в гарячій воді № 229 від 01.01.2004, укладеної між позивачем та відповідачем, відповідно до якої були змінені тарифи, яка судом розглянута та долучена до матеріалів справи.

Також, надав пояснення (вих. № 74-1847 від 07.04.2008), в яких зазначає про те, що згідно п 5.3. договору, у випадку, якщо у Споживача є дебіторська заборгованість, то всі грошові кошти, які поступають, прямують на погашення заборгованості за теплову енергію і нарахованій пені по дебіторській заборгованості незалежно від призначення платежу зазначеного Споживачем. Відповідач при оплаті наданих послуг не вказував ні призначення платежу, ні періоду оплати, ні номеру рахунку. До того ж, оплата здійснювалась в меншій сумі. Крім того, позивач в своїх поясненнях, з посиланням на ч. 1 ст. 264 ЦК України, наголошує на тому, що відповідач частково оплачував борг, чим перервав строк позовної давності. В доповнення пояснив, що у теперішній час, з 16.10.2007, приміщення не опалюється, акт на включення не складався, нарахувань не відбувалося.

17.04.2008 судове засідання було продовжено.

Представник відповідача в засідання суду 17.04.2008 не з’явився, витребуваних документів та додаткових пояснень не надав. Про час, дату та місце слухання справи був повідомлений в судовому засіданні 08.04.2008, в якому був присутній.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

01.01.2004 між КП по теплопостачанню ”Вуглик” Горлівської міської ради (Постачальник) та Горлівським літературним об’єднанням «Забой» (Споживач) був укладений договір про поставку теплової енергії в гарячій воді № 229.

На виконання умов зазначеного договору позивач у період з 01.02.2004 по 01.12.2005 поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами на включення опалення від 01.01.2004, від 05.11.2004, від 21.10.2005.

Пункт 3.2.1. договору про поставку теплової енергії в гарячій воді передбачає, Споживач зобов’язаний оплачувати Постачальнику поставлену теплову енергію протягом місяця по тарифу, затвердженому рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради № 1160 від 21.11.2003 (за 1 кв.м – 4,99грн., у тому числі ПДВ).

Пунктом 2.1.2. договору № 229 від 01.01.2004 встановлений обов’язок Постачальника повідомляти Споживачу письмово про зміну тарифу.

На виконання п. 2.1.2. даного договору 12.09.2005 між Сторонами була підписана додаткова угода № 1 до договору про поставку теплової енергії в гарячій воді № 229 від 01.01.2004, відповідно до якої були змінені тарифи на оплату наданих послуг по постачанню теплової енергії. Так, з 15.10.2005 тариф на оплату становив: за 1 кв.м - 7,02грн. з ПДВ, за 1Гкал – 177,73грн. з ПДВ.

Відповідач зазначену угоду підписав та скріпив печаткою без будь-яких зауважень або заперечень, що свідчить про належне повідомлення останнього про зміну тарифу та схвалення відповідачем цих змін.

У відповідності до п. 2.1.3. договору № 229 від 01.01.2004 Постачальник зобов’язаний пред’являти Споживачу рахунки за відпущену теплову енергію щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

В матеріалах справи містяться рахунки-фактури № 417 від 27.02.2004, № 549 від 16.03.2004, № 757 від 23.04.2004, № 1408 від 330.11.2004, № 1465 від 13.12.2004, № 91 від 19.01.2005, № 430 від 16.02.2005, № 570 від 21.03.2005, № 838 від 15.04.2005, № 1184 від 24.10.2005, № 1404 від 23.11.2005 на оплату наданих послуг.

Позивач представив суду реєстри листів, що направляються по КП «Вуглик», в підтвердження направлення на адресу відповідача тільки двох рахунків: рахунку № 1184 від 24.10.2005 та рахунку № 1404 від 23.11.2005.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов’язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В свою чергу, стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Як зазначалося, за умовами договору № 229 від 01.01.2004, Споживач (відповідач) оплачує надані послуги протягом місяця (п. 3.2.1. договору). В свою чергу, Постачальник зобов’язаний пред’являти Споживачу рахунки за відпущену теплову енергію щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 2.1.3. договору).

Матеріали справи містять в собі докази в підтвердження виставлення та направлення відповідачу тільки двох рахунків-фактур № 1184 від 24.10.2005 та № 1404 від 23.11.2005; докази в підтвердження виставлення та направлення на адресу відповідача інших рахунків-фактур, на які позивач посилається в своїх позовних вимогах, в матеріалах справи відсутні.

Отже, враховуючи той факт, що Сторони в договорі чітко узгодили порядок оплати наданих послуг протягом місяця на підставі пред’явлених рахунків, суд вважає, що позивачем порушений п. 2.1.3. договору, тому посилання останнього на неоплату рахунків-фактур № 417 від 27.02.2004, № 549 від 16.03.2004, № 757 від 23.04.2004, № 1408 від 330.11.2004, № 1465 від 13.12.2004, № 91 від 19.01.2005, № 430 від 16.02.2005, № 570 від 21.03.2005, № 838 від 15.04.2005, по яким відсутні докази про їх виставлення та, відповідно, направлення/вручення відповідачу, не має під собою доказового підгрунття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в порушення умов договору № 229 від 01.01.2004 та вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України, не виконанні зобов’язання щодо оплати наданих послуг по двом виставленим та пред’явленим рахункам № 1184 від 24.10.2005 за опалення за жовтень 2005р. та № 1404 від 23.11.2005 за опалення за листопад 2005р.

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, по рахунку № 1184 від 24.10.2005 нараховано 84грн.15коп., по рахунку № 1404 від 23.11.2005 – 237грн.28коп.

Пункт 5.3. договору № 229 від 01.01.2004 закріплює, у випадку, якщо у Споживача є дебіторська заборгованість, то всі його грошові кошти, які поступають, прямують на погашення заборгованості за теплову енергію і нарахованій пені по дебіторській заборгованості, незалежно від призначення платежу зазначеного Споживачем.

З огляду на вказаний пункт 5.3. договору та розрахунок суми заборгованості, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 321грн.43коп. (84,15+237,28).

В частині стягнення заборгованості в сумі 768грн.24коп. відмовити за недоведеністю.

Заперечення відповідача щодо спливу строку позовної давності судом до уваги не приймаються, оскільки по заборгованості за послуги, надані в жовтні-листопаді 2005р., загальний строк позовної давності, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України, не сплинув.

Посилання відповідача на те, що він повинен сплачувати за поставлену теплову енергію по нижчому тарифу, документально не підтверджено та спростовується вищенаведеним.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 257, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської ради м. Горлівка Донецької області до Горлівського літературного об’єднання «Забой» м. Горлівка Донецької області про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1089грн.67коп. задовольнити частково в сумі 321грн.43коп.

В частині стягнення заборгованості в сумі 768грн.24коп. відмовити.

Стягнути з Горлівського літературного об’єднання «Забой» (84601, м. Горлівка Донецької області, вул. М. Тореза, 2, ) на користь комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської ради (84601, Донецька область, м. Горлівка, вул. Ушева, 1; р/р 4832 в філії ЦМВ ПІБ м. Горлівка, МФО 334464, ) основний борг в сумі 321грн.43коп., витрати по сплаті держмита в сумі 30грн.09коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 34грн.81коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Бойко І.А.