ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 квітня 2008 р.

№ 11-30/289-07-8156

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    Кузьменка М.В.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства

"Холдингова компанія "Краян"

на рішення господарського суду Одеської області від 22.11.2007р. та постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2008р.

у справі №30/289-07-8156

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю

"Завод важкого кранобудування "Краян"

до            Відкритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Краян"

про                      зобов'язання повернути майно та стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Краян" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 22.11.2007р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2008р. у справі №30/289-07-8156.

Вказана скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржникові з таких підстав.

Основні вимоги, що пред’являються до форми і змісту касаційної скарги, викладені у статті 111 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України. Так, зокрема, відповідно до ч.4 названої статті, до касаційної скарги додаються докази сплати державного мита.

В силу ст.46 ГПК України, державне мито сплачується в доход держаного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, при цьому, відповідно до ст.45 ГПК України, позовні заяви і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Розмір державного мита визначений Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, а порядок сплати –Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р. №15.

За змістом ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, одним з об’єктів справляння державного мита є касаційна скарга на рішення та постанови суду.

Розмір ставок державного мита визначений ст.3 вказаного Декрету. Зокрема, відповідно до підпункту “г” п.2 вказаної норми, ставка державного мита з касаційних скарг на рішення та постанови встановлена у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Так, в силу підпункту “а” п.2 ст.3 Декрету, з позовних заяв майнового характеру ставка державного мита встановлена у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 6 і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відповідно до підпункту “б” п.2 ст.3, з позовних заяв немайнового характеру –5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.37 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 №15, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, що не підлягають вартісній оцінці (про звільнення самовільно зайнятих приміщень, про надання площі в натурі, спори, пов'язані з примушуванням прийняти передаточний баланс тощо).

У даній справі заявлено позовні вимоги як немайнового характеру: про зобов'язання повернути майно, так і майнового характеру: стягнення з відповідача 2 323 583,20 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2008р. залишено без змін рішення господарського суду Одеської області від 22.11.2007р. у даній справі. Зазначеним рішенням позовні вимоги задоволено повністю: зобов'язано відповідача повернути позивачу частину будівлі збирального корпусу №1, площею 42015,80 кв.м., яка розташована за адресою: м.Одеса, вул.Косовська, 4-а, та присуджено до стягнення з відповідача плату за фактичне користування майном у розмірі 2 323 583,20 грн.

Як вбачається з поданої скарги, скаржник оспорює ухвалені у справі судові акти у повному обсязі та просить їх скасувати, та передати справу на новий розгляд.

Отже, до касаційної скарги, скаржником мали бути додані докази сплати державного мита, обчисленого виходячи із ставок державного мита з касаційних скарг, з урахуванням ставок державного мита, встановлених для позовів як майнового (11 617,92 грн.), так і немайнового характеру (42,50 грн.)

Разом з тим, до касаційної скарги скаржником додане платіжне доручення №343 від 18.02.2008р., відповідно до якого до державного бюджету сплачено державне мито лише у сумі 11 617,92 грн. за позов майнового характеру, тобто менше ніж встановлено.

Допущене скаржником порушення є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись п.4 статті 1113 ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Краян" на рішення господарського суду Одеської області від 22.11.2007р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2008р. у справі №30/289-07-8156 та додані до неї документи повернути.

2. Видати Відкритому акціонерному товариству з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Краян" довідку на повернення з державного бюджету 11 617,92 грн. державного мита, перерахованого відповідно до платіжного доручення №343 від 18.02.2008р.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій