конецформыначалоформыВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня
2008 р.

№ 8/259/412П

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е.,

Чернова Є.В.,
Цвігун В.Л.,

розглянувши клопотання  про відновлення пропущеного процесуального строку  для подання касаційних скарг

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

на постанову

від
09.01.2002 Харківського апеляційного господарського суду

у справі

№8/259/412П

за позовом

КВТФ "Крокуль"

до

РВ ФДМ України
по Полтавській області

про

визнання права
власності на об'єкти  соціально-побутового
призначення

встановив:

В своєму клопотанні
скаржники просять відновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на їх обізнаність
з визнанням за оскаржуваною постановою права власності позивача на спірний гуртожиток
лише в квітні 2007 року.

Відповідно до ст.110
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана
протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду законної
сили.

Застосування цього
місячного строку є обов’язковим для всіх учасників судового процесу, в тому числі
для господарського суду.

Постанову прийнято
Харківським апеляційним господарським судом 09.01.2002р. та було надіслано сторонам
з дотриманням п'ятиденного терміну, передбаченого ч.4 ст.105 Господарського процесуального
кодексу України, що підтверджується відмітками на зворотній сторінці постанови
(а.с.163 том 2).

Належно оформлену
касаційну скаргу подано громадянами лише 07.04.2008р., тобто з більш ніж шестирічним
пропуском встановленого процесуального строку, перебіг якого закінчився
09.02.2002р.

Судова колегія,
розглянувши наявні матеріали, вважає, що клопотання про відновлення пропущеного
строку не підлягає задоволенню, а справа –касаційному провадженню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.52,85,110
ГПК України перебіг місячного процесуального строку розпочинається з моменту набрання
законної сили постановою суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Колегія не приймає
до уваги посилання скаржників на їх запізнілу обізнаність з визнанням за оскаржуваною
постановою права власності позивача на спірний гуртожиток лише в квітні 2007 року,
оскільки в зв'язку з наявним довготривалим пропуском процесуального строку скаржники,
як мешканці спірного гуртожитку, повинні були дізнатися про зміну власника гуртожитку
значно раніше квітня 2007 року.

Більше того, вагомою
підставою для відновлення пропущеного строку та прийняття касаційних скарг до провадження
у даному випадку могло б бути подання громадянами скарг протягом місяця з моменту
фактичної обізнаності з наведеними обставинами (квітень-травень 2007 року), проте,
скаржниками не вчинено відповідних процесуальних дій та подано касаційні скарги
аж через рік після зміни власника гуртожитку.

Колегія вважає за
необхідне особливо зазначити про те, що наявне клопотання не містить будь-яких вказівок
на існування певних істотних перешкод, які б могли завадити скаржникам подати касаційні
скарги в квітні-травні 2007 року.

Отже, скаржниками
не надано переконливих доказів щодо наявності поважних причин пропуску місячного
процесуального строку з обгрунтуванням їх поважності.

Слід також зазначити,
що скаржники на даний час не позбавлені можливості захистити свої житлові права
в порядку цивільного судочинства, підтвердженням чого є викладені у клопотанні відомості
про звернення мешканців гуртожитку до Октябрського районного суду м.Полтави з відповідним
позовом.

Водночас касаційна
інстанція враховує те, що чинне на той час законодавство про приватизацію (ч.2 ст.24
Закону України “Про приватизацію державного майна” в первісній редакції від
04.03.1992р.) допускало можливість безоплатної передачі державного майна (об’єкти
соціально-побутового призначення) у власність організацій орендарів (орендних підприємств)
в процесі приватизації останніми цілісних майнових комплексів державних підприємств.

Наведеної правової
позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду
судових рішень у справах, пов'язаних із застосуванням ст.24 Закону України “Про
приватизацію майна державних підприємств” в редакції від 04.03.1992р. (постанова
ВСУ від 24.10.2006 у справі №Н30/10).

Враховуючи викладене
та керуючись ст.ст.53,86,110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відновленні пропущеного строку для подання касаційних скарг на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2002 у справі №8/259/412П.

Видати ОСОБА_1 довідку на повернення державного мита в сумі
54 грн., сплаченого за квитанцією від 22.04.2008 №120/122.

Судді : В.Овечкін

Є.Чернов

В.Цвігун