ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.05.08 р.                     Справа № 29/49

Господарський суд Донецької області у складі судді Татенко В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу, порушену:

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Макіївкокс», м. Макіївка

до відповідача 1: Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод” м. Донецьк

до відповідача 2: Відкритого акціонерного товариства “Краснодонвугілля” м. Краснодон

до відповідача 3: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення 3’035,44 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Ахметова Н.В. довіреність №07-5157 від 18.12.2007 р., Буланий М.С. довіреність № 07-1502 від 01.04.2008 р.

від відповідача1:Оніщенко О.В. довіреність № 17/17-2568юр від 19.05.06 р.

від відповідача2: не з’явився

від відповідача3: Цвітун М.М. довіреність №Н-01/2219 від 06.07.07 р.

Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс”, м. Макіївка звернулось до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод”, м. Донецьк (далі – перший відповідач), Відкритого акціонерного товариства “Краснодонвугілля”, м. Краснодон (далі – другий відповідач) та Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк (далі – третій відповідач) про стягнення збитків від недостачі вугільного концентрату марки “Ж” у сумі 3035,44 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що після прибуття вагонів на станцію призначення при прийомці вугільного концентрату по кількості була встановлена нестача, яка підтверджена актами № 135/п від 07.03.2006р. та №135 від 09.03.2006р.

Перший відповідач у своєму відзиві (а.с. 26), позов не визнав в повному обсязі та наполягає на тому, що накладна є основним перевізним документом, який надається вантажовідправником разом з вантажем залізниці і є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу. Відповідно до ст..ст..24, 37 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Другий відповідач у своєму відзиві (а.с. 32), позов не визнав в повному обсязі та наполягає на тому, що при відвантаженні вугільного концентрату вантажовідправником були виконані усі вимоги Правил прийомки вантажів до перевезення, на відсутність договірних зобов’язань між ЗАТ «Макіївкокс» та ВАТ “Краснодонвугілля” щодо постачання вугільної продукції.

Третій відповідач у своєму відзиві (а.с. 31), проти позову заперечує та наполягає на тому, що вантаж відвантажений засобами вантажовідправника без участі залізниці, вантаж прибув у справних вагонах, вантаж виданий вантажоодержувача відповідно до ст..52 Статуту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2003р. між ЗАТ «Макіївкокс» (покупець) та ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” (продавець) був укладений договір № 2080дс/292 купівлі-продажу (далі – «договір»), відповідно до якого продавець зобов’язується передати, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору вугільну продукцію (товар), умови постачання якого обумовлюються у додаткових угодах, які виступають невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п.п.4.1 п. 4 договору прийомка товару покупцем має здійснюватись у відповідності до вимог “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” № П-6 та “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю” .№ П-7.

Додатковою угодою № 44 від 01.03.2006р. до договору № 2080дс/292 (а.с. 54) продавець зобов’язався у березні 2006р. передати, а покупець прийняти та оплатити вугільний концентрат (товар) вартістю 435,00 грн. за тонну (без ПДВ).

07.03.2006р. на виконання зазначеного договору на адресу позивача надійшов вантаж – вугільний концентрат марки “Ж” у трьох вагонах №№60667854, 66690983, 66935412 по залізничній накладній № 52911674. Вантажовідправником вантажу був другий відповідач.

За даними накладної, загальна маса вантажу – 188500кг., у тому числі: у вагоні

- № 60667854 – 62400кг,

- № 66690983 – 60000кг,

- № 66935412 – 66100кг.

На станції призначення – Яснувата Донецької залізниці вантаж був виданий відповідно до ст..52 Статуту, тобто – без перевірки маси вантажу, про що свідчить відповідна відмітка у накладній.

Зважаючи на умови договору 07.03.2006р. прийняття вантажу здійснювалось позивачем за правилами Інструкції № П-6. Під час прийняття продукції за кількістю була встановлена невідповідність даних щодо ваги вантажу даним, зазначеним у накладній.. про що був складений акт № 135/п від 07.03.2006р.; подальше прийняття продукції було призупинено до прибуття представника виробника продукції - ВАТ “Краснодонвугілля”. Після прибуття представників останнього прийняття вантажу було продовжено та – остаточно була встановлена недостача, про що був складений акт № 135 від 09.03.2006р. (підписаний представниками вантажоодержувача та вантажовідправника). Згідно цього акту у результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником, кількість недостатньої продукції склала 7,7т., а саме:

·          у вагоні №60667854: вага нетто зважування вантажу 58600кг (брутто 80100кг, тари 21500кг) нестача вантажу складає 3800кг проти даних залізничної накладної;

·          у вагоні №66690983: вага нетто зважування вантажу 58300кг (брутто 79700кг, тари 58300кг) нестача вантажу складає 1700кг проти даних залізничної накладної;

·          у вагоні №66935412: вага нетто зважування вантажу 63900кг (брутто 87800кг, тари 23900кг) нестача вантажу складає 2200кг проти даних залізничної накладної.

Позивач просить стягнути з належного відповідача збитків від недостачі вугільного концентрату марки “Ж” у сумі 3’035,44 грн.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення збитків від недостачі вугільного концентрату марки “Ж” підлягають задоволенню у сумі 3’035,44 грн. за рахунок другого відповідача, з огляду на наступне.

В силу ст.306 ГК України, ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цими кодексами, законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо перевезення встановлюється договором, якщо інше не визначено, зокрема, транспортними кодексами (статутами), що передбачено п.5 ст.307 ГК України, п.2 ст.908 ЦК України.

Зокрема, на перевезення залізничним транспортом вантажів, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під’їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування, поширюються норми Статуту залізниць України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98р. №457.

Навантаження у вищевказані вагони здійснено засобами відправника; вантаж зважено на 150тн. вагонних вагах.

Вищезазначена залізнична накладна підтверджує укладення договору перевезення вантажів (п. 2 ст. 307 ГК України, п. 2 ст. 909 ЦК України). Уклавши такий договір, його сторони погодились на здійснення перевезення на умовах, визначених Статутом залізниць України.

Під час прийняття вантажу за кількістю позивачем встановлена недостача вантажу, що підтверджено складеним актом прийому продукції по кількості № 135 від 09.03.2006р. (а.с. 12). Зазначений акт складений у повній відповідності до вимог Інструкції.

Відповідно до ст.105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Так, згідно ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За змістом ст.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу лише у випадках, визначених цією нормою. Зокрема, в силу п. ”а” ст.111 Статуту, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу у разі, колі вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення

Згідно з пунктом 1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю № П-6 вона застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими правилами не встановлено інший порядок приймання продукції за кількістю.

Згідно пункту 27 Правил приймання вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати. Як вбачається з матеріалів справи понаднормативна недостача складає 5,815т вугільного концентрату вартістю 3’035,44 грн. (з ПДВ).

Відповідно до ст..1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст.37 Статуту залізниць України, у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому, відповідно до ст.24 Статуту, саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Таким чином, відповідати за заявленим позовом, враховуючи підстави заявленого позову, повинна особа, що є вантажовідправником за спірною відправкою, а саме – Відкрите акціонерне товариство “Краснодонвугілля”.

Судові витрати покладаються на другого відповідача - Відкрите акціонерне товариство “Краснодонвугілля” .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Краснодонвугілля” (94400, м. Краснодон Луганської області, вул.. Комсомольська, 5, р/с195 в відділенні Промінвестбанку м. Краснодон, МФО 304234, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Макіївкокс» (86106, м. Макіївка Донецької області, вул. Горького, 1, п/р 1891 у Донбаській філії ВАТ “Кредитпромбанк” м. Донецька, МФО 335593, ) збитки від недостачі вугільного концентрату марки “Ж” у сумі 3035,44 грн.; на відшкодування сплаченого державне мита – 102 грн. та на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118 грн.

У задоволенні позову до Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод” та Державного підприємства “Донецька залізниця” відмовити.

Суддя Татенко В.М.