СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05"
серпня 2008 р.

справа
№ 5020-11/360

За
позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до Комунального підприємства Комунальне
автотранспортне підприємство “Автотранс” Севастопольської міської ради; Фонду
комунального майна Севастопольської міської ради.

про
визнання спільної часткової власності

Суддя   Дмитрієв
В.Є.

Представники:

від
позивача          ОСОБА_2., довіреність № ВКІ № 510958
від 30.07.2008

від
відповідача  не з`явився (Комунальне підприємство
“Комунальне автотранспортне підприємство “Автотранс” Севастопольської міської
ради)

від
відповідача  не з`явився  (Фонд комунального майна Севастопольської
міської ради)

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання спільної часткової
власності.

Ухвалою
від 31.07.2008р. суд залучив до участі у справі іншого відповідача Фонд
комунального майна Севастопольської міської ради, якій діє на підставі рішення
Севастопольської міської ради № 339 от 12.11.2002г. і є уповноваженої особою
Територіальної громадою м. Севастополю.

В
судове засідання представники відповідачів не з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином, до початку судового
засідання  надали суду клопотання про
розгляд справи в їх відсутність.

Представник позивача на задоволенні
позовних вимог наполягає, позовні вимоги обґрунтовує тим,  що ним зроблено будівництво та реконструкції
будівель.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача   були роз'яснені його права і обов'язки.

Розглянувши
матеріали  справи, дослідивши надані
докази, заслухавши пояснення сторін,
суд,  встановив:

28.12.2005р.
між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна №
24 строком до 01.08.2008р.  (далі -
Договір).

Об`єктом  оренди являється будівля автомийки  лит “А”, загальною площею 105,3 кв.м. в
цілому, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1

Відповідно
до п. 5.2 Договору орендар має право  за
згодою орендодавця  робити реконструкцію,
розширення, технічне переобладнання орендованого майна.

20.09.2006
між позивачем та відповідачем був укладеній договір № 21 (арк. с. 21, 23)  про дольову участь у будівництві (реконструкції)
орендованого майна.

Відповідно
до умов Договору № 21 сторони взяли не себе зобов`язання щодо  реконструкції та капітальному ремонту
будівлі автомийки (лит. «А»), будівництва додаткових будівель
-  приміщення агрегатної, кімнати
відпочинку персоналу, клієнтів та адміністраторській, уборної  для персоналу та клієнтів, навіс, благоустрою
території автомийки. Сторони також визначили, що 90% фінансових витрат,
пов`язаних з реконструкцією  покладаються
на позивача, 10% - на відповідача.

Відповідно
до п. 4.1 Договору, об`єкт, збудованій за рахунок власних зусиль являється їх
власністю у розмірі -  90% за Фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1, та 10% за Комунальним підприємством “Комунальне
автотранспортне підприємство “Автотранс” Севастопольської міської ради.

В
результаті виконування договору, вартість робот, сплачених позивачем у рахунок
підрядчиків, склала суму у розмірі 169898,0 грн., також позивач поніс витрати
на придбання будівельних матеріалів на суму у розмірі 12071,0 грн. при
будівництві додаткових будівель. Вказані факти підтверджуються матеріалами
справи (арк. с. 24-38).

Таким
чином, загальна сума витрат, понесених позивачем по реконструкції та
будівництву спірного об`єкту склала 181969,0 грн. Відповідно до акту оцінки та
договору оренди вартість об`єкта складає 27076,0 грн.

Таким
чином, відношення часток з урахованім с вкладів сторін при створені об'єкта
складала 17/20 частки ОСОБА_1. та 3/20 частки доли Територіальної громади м.
Севастополя.

Відповідачі
проти позову не заперечували.

Суд
розглянув позовні вимоги позивача, вважає їх такими, що підлягають задоволенню
у повному обсязі, у зв`язку з наступним.

Відповідно
до п. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно
до ст. 355 Цивільного кодексу України право спільної власності виникає з
підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно
до п. 2 ст. 357 Цивільного кодексу України якщо розмір часток у праві спільної
часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом,
він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на
відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись
статтями 49,  82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати
об`єкт нерухомого майна  -
автомийку,  яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, яка складається із основної будівлі
мийки лит. “А” площею 105,3 м. кв., прибудови лит. “а” площею 7,9 м.кв.,
прибудови лит. “а1” площею 16,9 м.кв., уборної лит. “Б”, накопичуваної
ємкості  для очистки сточних вод № 1, -
спільною частковою власністю,  з якої 17/20 частин  Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1), 3/20 Територіальної громадою м. Севастополя в
особі Севастопольської міської ради (99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 3,
).

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя
В.Є.
Дмитрієв

Рішення оформлено
відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу
України і підписано   07.08.2008

РОЗСИЛКА:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 -
АДРЕСА_2

Комунальне
підприємство “Коммунальное автотранспортное предприятие “Автотранс”
Севастопольської міської ради -99029
м. Севастополь, вул. Токарева, 1

Фонд комунального
майна Севастопольської міської ради -99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 5