ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.08р.

Справа № 9/192-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Синельниківський ресорний завод" м.Синельникове Дніпропетровська область

до Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальнакомпанія

"Дніпрообленерго" м.Дніпропетровськ

про зобов'язання підписати та оформити належним чином надані акти та звіт

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі судового засідання –спеціаліст Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача – Хомяк О.П. - ю/к, довіреність № 1 від 29.01.08р. Від відповідача – Присяжнюк Л.П. - ю/к, довіреність № 98 від 27.05.08р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Синельниківський ресорний завод" звернулося у квітні 2008 року із позовом до ВАТ ЕК "Дніпрообленерго", в якому просить господарський суд зобов’язати ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” підписати та оформити належним чином надані підприємством ВАТ „Синельниківський ресорний завод” акт приймання виконаних робіт у серпні 2007 року №08/07/13-пвр від 31.08.2007р., акт прийому-передачі електроенергії у серпні 2007 року №07/13-ПП від 31.08.2007р. та звіт про передачу електроенергії у серпні 2007 року у редакції, що додаються до позовної заяви. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за додатковою угодою №4/05 до договору № 88-Ц від 01.01.02р. про постачання електричної енергії, згідно з якою Позивач здійснює передачу електроенергії власними електромережами, а Відповідач відшкодовує його фактичні витрати з обслуговування електричних мереж, якими здійснюється передача, у відповідності з Порядком розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії (додаток 15 до Договору). Вказує, що Відповідач повернув без виконання пакет документів по транзиту електроенергії, в зв’язку з тим, що відшкодування витрат по транспортуванню електроенергії буде здійснюватись після укладення іншого договору про спільне використання технологічних мереж. Вважає, що Відповідач неправомірно, в порушення норм ст. 179 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, відмовляє Позивачу в узгодженні акту приймання виконаних робіт, акту прийому-передачі електроенергії та звіту про передану електроенергію у серпні 2007 року, що зумовлює несплату послуг передачі електроенергії мережами Позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнає. Вказує, що постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006р. №1497 було внесено зміни до Правил користування електричною енергією, відповідно до яких змінився порядок відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача. 03.09.2007р. Відповідачем було направлено Позивачу листа №6689-аид з повідомленням про необхідність приведення договору про спільне використання технологічних мереж у відповідність до вимог Правил та повідомлено про те, що відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж, які спільно використовуються відповідно до однолінейної схеми, буде здійснюватись після приведення договору у відповідність до вимог Правил. Також вказує, що Позивачем не надано належним чином оформленого та узгодженого з територіальним представництвом НКРЕ кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж. Звертає увагу на те, що Позивачем не надано кошторису витрат на утримання технологічних мереж на 2007 рік, який відповідно до п. 3.1 Додатку 15 до Договору №88-Ц від 01.01.2002р. діє протягом розрахункового періоду в один рік.

В судовому засіданні 03.06.08р. оголошувалась перерва до 17.06.08р.

В судовому засіданні 17.06.08р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Позивачем –Відкритим акціонерним товариством „Синельниківський ресорний завод” та Відповідачем –Відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна Компанія „Дніпрообленерго” було укладено договір про постачання електричної енергії №88-Ц від 01.01.2002 року.

30.09.2005р. між цими ж особами було укладено Додаткову угоду №4/05 до вищезазначеного Договору, згідно з якою Позивач здійснює передачу електроенергії власними енергомережами, а Відповідач відшкодовує його фактичні витрати з обслуговування електричних мереж, якими здійснюється передача, у відповідності з Порядком розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії (додаток 15 до Договору).

Пунктом 1 додаткової угоди №4/05 від 30.09.2005р. пункт 3.2 договору №88-Ц від 01.01.2002р. був доповнений другим і третім абзацами в редакції, згідно з якою у випадку передачі електричної енергії Енергопостачальника через мережі споживача в електромережу, що належить Енергопостачальнику або для населення, яке здійснює розрахунки за спожиту електроенергію з Енергопостачальником чи його структурним підрозділом, частина технологічних втрат електроенергії в мережах споживача відноситься до втрат у мережах Енергопостачальника пропорційно до відношення обсягу електричної енергії, переданої Споживачем у мережу Енергопостачальника, до загального обсягу електричної енергії, що надійшла у мережу Споживача. Технологічні втрати електричної енергії в електромережах основного споживача, що пов’язані з передачею електричної енергії субспоживачам, визначаються розрахунковим шляхом у порядку, який зазначається в договорі про спільне використання технологічних електричних мереж між основним споживачем і субспоживачем. Частина обсягу ТВЕ, що припадає окремому субспоживачеві, надходить до обсягу використаної ним (купованої) електроенергії.

13.08.2002р. поміж Позивачем та Відповідачем укладено договір № 215/23, згідно якого Позивач надає послуги з передачі електричної енергії власними мережами в електричні мережі структурної одиниці (Синельниківський РЕМ) Відповідача, який в свою чергу сплачує кошти за надану послугу.

Згідно з п. 5.1 вказаного договору №215/23 від 13.08.2002р. - фактичний об'єм переданої електроенергії визначається на підставі показів розрахункових приборів обліку та звіту виконавця, який надається енергопостачальнику після узгодження з представником отримавшим зазначену електроенергію.

Відповідно до п.6.1 договору №215/23 від 13.08.2002р., підставою для розрахунків за послугу надану виконавцем є підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін: акт прийому - передачі електроенергії та звіт про передачу електричної енергії.

Згідно п. 6.1. додатку №15 до договору №88-Ц від 01.01.2002 року, підставою для розрахунків за передачу Позивачем (Споживачем) електроенергії є погоджений сторонами акт приймання виконаних робіт.

31.08.2007р., згідно умов договору №215/23, Позивач узгодив з Синельниківським РЕМ акт прийому - передачі електроенергії та звіт про передачу електроенергії за серпень 2007 року.

17.09.2007 року Позивач цінним листом (вих. № 293.07.07/13) направив на узгодження до Відповідача:

-          акт №08/07/13-пвр від 31.08.2007р.;

-          акт №07/13-ПП від 31.08.2007р.;

-          акт №07/13-ТП від 01.09.2007р.;

-          звіт про передачу електроенергії в серпні 2007р.;

-          рахунок №378 від 31.08.2007р. для оплати в встановленому порядку.

08.10.2007р. на адресу Позивача надійшов лист відповідь Відповідача № 7653-аид від 02.10.2007р., в якому зазначено про повернення без виконання пакету документів по транзиту електроенергії, в зв'язку з тим, що відшкодування витрат по транспортуванню електроенергії буде здійснюватись після укладення іншого договору про спільне використання технологічних мереж.

Згідно ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з умовами договорів № 88-Ц від 01.01.2002 р. та № 215/23 від 13.08.2002 р. Позивач виконав покладені на нього обов'язки в повному обсязі, що підтверджується узгодженими з Синельниківським РЕМ актом прийому - передачі електроенергії та звітом про передачу електроенергії у серпні 2007 року.

Зі своєї сторони Відповідач відмовляє Позивачу в узгоджені акту приймання виконаних робіт, акту прийому-передачі електроенергії та звіту про передану електроенергію у серпні 2007 року, що зумовлює несплату послуг передачі електроенергії мережами Позивача та послужило приводом для звернення із даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію , пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 277 Господарського кодексу України встановлено, що абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії. Абонент має право відпускати енергію приєднаним до його мереж вторинним споживачам (субабонентам). У цьому випадку субабоненти укладають договір енергопостачання з абонентом і мають права та несуть обов'язки абонента, а абонент має права та несе обов'язки енергопостачальника. Абонент зобов'язаний повідомити перелік субабонентів енергопостачальнику, який має право контролю енергомереж і приладів субабонентів та право контролю за додержанням субабонентами правил користування енергією. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. №417/1442, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до п.5.2 додаткової угоди №4/05 від 30.09.2005р. до Договору №88-Ц від 01.01.2002р., розмір плати Відповідача за послуги з передачі електроенергії технологічними електромережами Позивача (Споживача) за розрахунковий місяць визначається як добуток питомої ваги обсягу передачі електроенергії на величину середньомісячних витрат Позивача (Споживача) за погодженим кошторисом на здійснення діяльності з передачі електроенергії технологічними електромережами.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006р. №1497 було внесено зміни до вищевказаних Правил користування електричною енергією, які були зареєстровані Міністерством юстиції України 08.12.2006р. за № 1294/13168 та набрали законної сили з 19.12.2006р.

Так відповідно до цих змін змінився порядок відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача, встановлений пунктами 6.29-6.32 Правил користування електричною енергією, згідно з якими (ч.2 пункту 6.29) частина обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача, які відповідно до однолінійної схеми використовуються для передачі електричної енергії, що належить відповідному постачальнику електричної енергії, визначається як добуток значення загальної величини витрат на утримання цих технологічних електричних мереж на частку від ділення сумарного значення приєднаної потужності в точках віддачі електричної енергії з технологічних електричних мереж споживача до значення загальної приєднаної потужності за точками надходження електричної енергії в технологічні електричні мережі споживача.

Також відповідно до вказаних змін було суттєво змінено умови типового договору про спільне використання електричних мереж, зокрема, пункт 3.1 якого передбачає, що власник мереж має право на відшкодування частини (відповідно до величин приєднаної потужності в точках віддачі електричної енергії в електроустановки Користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач) витрат на утримання електричних мереж, якими здійснюється передача електричної енергії Користувачу, згідно з кошторисом, наведеним у додатку "Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії".

Отже, як вбачається із встановлених обставин, з 19.12.2006р. суттєво змінився порядок визначення розміру відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж Позивача, як споживача, встановлений Правилами користування електричною енергією.

За загальним правилом, встановленим у ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилами встановленими ст. ст. 174, 175 та 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству, або типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. При цьому законодавством можуть бути передбачені обов’язкові умови договорів, згідно з якими суб’єкти господарювання забезпечують споживачів, зокрема, електроенергією (ч.6 ст. 179 Господарського кодексу України).

Отже, зміст будь-якого договору про постачання електричної енергії, укладений між енергопостачальною компанією і споживачем, має відповідати типовому договору, а також включає в себе усі умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, укладена між сторонами Додаткова угода №4/05 від 30.09.2005р. до Договору №88-Ц від 01.01.2002р., має відповідати типовому договору про спільне використання технологічних мереж (Додаток 2 до Правил користування електричною енергією), тобто приведена у відповідність із чинним законодавством, оскільки її умови, зокрема, пункт 3.2 на цей час встановлюють інший ніж передбачено діючим законодавством порядок обчислення обсягу технологічних втрат електричної енергії, що безпосередньо впливає на визначення вартості фактичних витрат на утримання технологічних мереж, які підлягають компенсації Позивачу.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що вимоги Позивача про спонукання Відповідача до підписання та оформлення належним чином надані Позивачем акт прийому-передачі електричної енергії у серпні 2007 року №07/13-ПП від 31.08.2007р. та звіт про передачу електроенергії у серпні 2007 року у редакції, що надсилались Відповідачу та додаються до позовної заяви підлягають задоволенню, як такі, що випливають із вищевказаних договірних зобов’язань сторін, що не суперечать чинному законодавству (Правилам користування електричною енергією), а у решті позовних вимог Позивача про спонукання Відповідача до підписання акту приймання виконаних робіт у серпні 2007 року №08/07/13-пвр від 31.08.2007р., у якому Позивачем визначена вартість його фактичних витрат на утримання технологічних мереж в порядку встановленими вищевказаними умовами договору, що на цей час суперечать чинному законодавству (Правилам користування електричною енергією) –слід відмовити.

Судові витрати у справі мають бути покладені на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6, ) підписати та оформити належним чином надані Відкритим акціонерним товариством „Синельниківський ресорний завод” (52500, Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Леніна, 130, ) акт прийому-передачі електроенергії у серпні 2007 року №07/13-ПП від 31.08.2007р. та звіт про передачу електроенергії у серпні 2007 року, що направлялись Відкритому акціонерному товариству „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” у редакції Відкритого акціонерного товариства „Синельниківський ресорний завод”.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Синельниківський ресорний завод” (52500, Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Леніна, 130, ) суму

56 грн. 66 витрат на державне мито, 78 грн. 66 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано 09.07.08р.