ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

28
серпня 2008 р.

№
8/315-07

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії суддів :

головуючий
суддя

Муравйов
О.В.

судді

Полянський
А.Г.

Коробенко
Г.П.

розглянувши

касаційну
скаргу

ТОВ
"Ясень"

на

рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2008 р. та постанову
від 26.03.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду та
постанову від 22.04.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського
суду

у
справі

№
8/315-07 господарського суду Дніпропетровської області

за
позовом

СПД-ФО
ОСОБА_1

До

ПП
"Славна"

про

визнання
будівництва самочинним, зобов'язання припинити будівництво, повернути
земельну ділянку в попередній стан та стягнення 5213349,70 грн. збитків

в с т а н о в и в :

Подана ТОВ "Ясень"
касаційна скарга (зареєстровано ВГСУ 27.08.2008 р. НОМЕР_1 на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2008 р. та постанову
від 26.03.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду та
постанову від 22.04.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду
не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України до скарги додаються докази надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Проте, в порушення вимог ч. 4 ст. 111
ГПК України, до касаційної скарги не додано доказів надсилання копії скарги
сторонам у справі.

Відповідно
до ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу,
надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї
документів, які у цієї сторони відсутні.

Згідно
п. 3 ч. 1  ст. 1113 ГПК
України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо
до скарги (подання) не додано доказів надіслання її копії іншій стороні
(сторонам) у справі.

Крім
того, відповідно до положень ст. 46 та ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної
скарги додаються докази сплати державного мита у встановленому порядку і
розмірі.

Відповідно
до підпункту “г” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993
р. № 7-93 “Про державне мито” із
апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про
перегляд їх за нововиявленими обставинами: державне мито справляється у розмірі
50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору
в першій інстанції, а із спорів майнового характеру -50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно
із підпунктом “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993
р. № 7-93 “Про державне мито” із заяв майнового характеру, що подаються до
господарських судів, ставка державного мита встановлена в такому розмірі: 1
відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно
із підпунктом “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993
р. № 7-93 “Про державне мито” передбачено, що державне мито із позовних заяв
немайнового характеру сплачується в розмірі: 5 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Разом
з тим, як вбачається з доданої до касаційної скарги квитанції № 22/1 від
24.01.2008 р., скаржником сплачено державне мито в розмірі 3,40 грн., тобто в
меншому розмірі, ніж встановлено, оскільки ним не оплачені вимоги майнового та
немайнового характеру в повному обсязі.

За
таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає
поверненню.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК
України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ТОВ
"Ясень" повернути заявнику.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.