ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.08 р.                     Справа № 44/206пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою споживчого товариства „Монополь” (представник Песчанський О.В., довіреність від 01.10.08 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снегірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання права власності на будівлю виставкового центру (літ.Ж-4) загальною площею 2’405,2 м2, яка розташована за адресою місто Донецьк, вулиця Таманська будинок 18, -

ВСТАНОВИВ:

Споживче товариство „Монополь” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Підприємства на будівлю виставкового центру (літ.Ж-4) загальною площею 2’405,2 м2, яка розташована за адресою місто Донецьк, вулиця Таманська (колишній проспект Таманський) будинок 18 (далі – Приміщення). Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на неузгодженні Комітетом питання про реконструкцію та зведення спірного Приміщення, не зважаючи на те, що реконструкція Приміщення здійснена Підприємством через руйнування пожежею частини належної позивачу будівлі цеху літ.В-1, і є такою, що відповідає встановленим будівельним правилам та нормам. Означена бездіяльність Комітету, на думку позивача, порушує речові права позивача на Приміщення, оскільки Підприємство не в змозі використовувати Приміщення у власній підприємницькій діяльності, тобто обмежується право користування Приміщенням, як складова частина права власності.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Комітету в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію та зведення Приміщення органами державного архітектурно-будівельного нагляду – не надано, оскільки вказана нерухомість реконструйована самовільно, крім того, в матеріалах справи відсутні дані про оспорювання Комітетом права власності Підприємця, через що позивач був не вправі подавати поточний позов.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно реєстраційного запису КП „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” № 7118 від лютого 1999 року, Підприємству належить право власності на нерухоме майно – швацький цех літ.А-1, килимовий цех літ.В-1, цех ПМК літ.Г-1, гараж літ.Б-1, склад літ.Д-1, вбиральню літ.Е та огорожу № 1-4 за адресою місто Донецьк проспект Таманський 18 (далі – Об’єкт), яке придбано у Донецької облспоживспілки відповідно до договору купівлі-продажу № 01/02-99 від 12.02.99 року.

Зазначене право також було зареєстроване у Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що свідчить витяг № 4681727 від 09.09.04 року (реєстраційний номер Об’єкту – 5921542).

Таким чином, виходячи зі змісту норм статей 224-242 ЦК УРСР, статей 204, 316-317, 328 ЦК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Об’єкту, отриманого на підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Наразі, після моменту продажу Об’єкту Підприємство самочинно здійснило перебудову існуючої нерухомості, реконструювавши та добудувавши килимовий цех літ.В-1, частина якого згідно акту про пожежу від 08.02.07 року була знищеною, внаслідок чого утворилося Приміщення, про що свідчить технічний паспорт Бюро технічної інвентаризації № 7/1566 та технічний висновок АТЗТ Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 2550-У/2008, згідно якого складові частини Приміщення мають задовільний стан, наразі спірна нерухомість в цілому відповідає приписам будівельних норм та правил та придатне до безпечної експлуатації.

Ідентифікація цього нового об’єкту нерухомості, а також відповідність Приміщення існуючим санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та правилам, факт задовільного стану Приміщення, – визначені низкою документів, у тому числі технічним висновком АТЗТ Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 2550-У/2008.

З огляду на наведене, означене право власності Підприємства на Приміщення виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення № 7/1566, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, означає, що БТІ здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна (Приміщення).

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки згідно змісту позовних вимог та наданих матеріалів, Комітет вважає Приміщення самовільно реконструйованим, що унеможливлює прийняття його в експлуатацію, суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується право Підприємства щодо розпорядження Приміщенням, як елемент речового права власності.

Жодних доказів порушення в процедурі переобладнання та реконструкції цеху літ.В-1 у Приміщення чиїхось законних прав та охоронюваних законом інтересів або будівельно-санітарних норм – суду не надано. Речові права позивача на земельну ділянку площею 2’128 м2 під спірною нерухомістю визначені актом установлення меж земельної ділянки в натурі від 03.07.00 року, договором оренди земельної ділянки № 932 від 31.03.03 року, а також рішеннями Комітету № 344 від 25.07.01 року та № 246/2 від 21.06.00 року.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є фактичне невизнання відповідачем права власності та права на користування нежитловим Приміщенням, а також порушення Комітетом норм Конституції України, ЦК України, ГК України та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у неотриманні будівельних дозволів на реконструкцію та спорудження Приміщення на місці зниженого пожежею цеху літ.В-1.

На підставі ст.41-42 Конституції України, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 376, 383, 392, 655-697 ЦК України, ст.ст.1, 2, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов споживчого товариства „Монополь” до виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права власності на будівлю виставкового центру (літ.Ж-4) загальною площею 2’405,2 м2, яка розташована за адресою місто Донецьк, вулиця Таманська будинок 18.

Визнати право власності споживчого товариства „Монополь” на будівлю виставкового центру (літ.Ж-4) загальною площею 2’405,2 м2, яка розташована за адресою місто Донецьк, вулиця Таманська будинок 18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу;

2 –відповідачу;

3 –господарському суду Донецької області