ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2008 р. Справа № 33/121-07

вх. № 4614/3-33

Головуючий суддя

суддя

суддя

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мар'їна І.О., дов. № 62/10 від 08.05.2008 року

відповідача - Сивак А.Ю., дор. від 01.06.2006 року

розглянувши справу за позовом ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до ВАТ "Харківська ТЕЦ - 5" с. Подвірки

про стягнення 4464228,50 грн.

ВСТАНОВИЛИ:

ДП “Газ-тепло” НАК “Нафтогаз України” (позивач) у квітні 2007 року звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який прохав суд стягнути з ВАТ “Харківська ТЕЦ-5” (відповідач) суму основного боргу за договором на постачання природного газу №16/04-640 від 29.12.2004 р. - 3 674 279 грн. 48 коп., пеню - 311 622 грн. 99 коп., інфляційні втрати - 304706 грн. 27 коп., відсотки річні - 173 619 грн. 76 коп., судові витрати покласти на відповідача.

При розгляді справи, господарський суд дійшов висновку про те, що зобов'язання відповідача перед позивачем зі сплати суми основного боргу за договором №16/04-640 від 29.12.2004 р. - 3 674 279 грн. 48 коп., пені - 311 622 грн. 99 коп., інфляційних втрат - 304 706 грн. 27 коп., відсотків річних - 173 619 грн. 76 коп., припинені відповідно ст.601 ЦК України, а між сторонами справи відсутній предмет спору, у зв’язку з чим провадження по справі припинив ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2008 року.

Апеляційний господарський суд в постанові від 25.06.2008 року по справі № 33/121-07 зазначив, господарський суд залишив поза увагою факти, встановлені в рішенні суду по справі № 46/296-05 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Харківська ТЕЦ-5” до Дочірнього підприємства “Газ - тепло” НАК “Нафтогаз України” та до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення 22609960,39 грн. Так, даним рішенням прийнята відмова позивача ВАТ “Харківська ТЕЦ-5” від вимог до Дочірнього підприємства “Газ - тепло” НАК “Нафтогаз України” та до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення 1155179,74 грн. пені, 229308,05 грн. трьох відсотків річних та 801430 грн. інфляційних витрат, нарахованих у зв‘язку з невиконанням зобов‘язань за договором № 17/04-641 від 29.12.2004р. Крім того, апеляційний господарський суд зауважив, що судом першої інстанції не з‘ясовані питання, чи набрали вимоги відповідача, які зазначені в листі від 23.012.08 року, щодо нарахованих сум пені, інфляційних та 3 відсотків річних статус зобов‘язання. У зв’язку з цим Харківський апеляційний господарський суд направив справу № 33/121-07 до господарського суду Харківської області для розгляду по суті.

В судовому засіданні 21.10.2008 року оголошувалась перерва до 03.11.2008 року до 10:00 години.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечував, 09.09.2008 року надавав письмові пояснення по суті спору, в яких просить суд звернути увагу на припинення його зобов'язань перед позивачем шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно ст.601 ЦК України після направлення ним та отримання ДП “Газ-тепло”НАК “Нафтогаз України” заяв №01-19/682 від 06.04.2007 р., №23-19/126 від 23.01.2008 р.

Господарський суд Харківської області, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та враховуючи доводи, викладені в постанові Харківського апеляційного господарського суду, встановив наступне.

29.12.2004 року між сторонами було укладено договір на постачання природного газу №16/04-640, за умовами якого з січня по вересень 2005 р. позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 158 301 тис.куб.м. на загальну суму 35 011946 грн. 15 коп., що підтверджується відповідними актами приймання -передачі.

Згідно п.7.1. договору №16/04-640 від 29.12.2004 р. остаточний розрахунок за переданий газ повинен був здійснюватися на підставі акту приймання-передачі (за звітний місяць) до 8-го числа місяця, наступного за звітним. Відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання, передбачені п.7.1. договору №16/04-640 від 29.12.2004 р., сплативши отриманий природний газ частково, сума основного боргу склала 3 674 279 грн. 48 коп.

У відповідності до п. 8.2. договору № 16/04-640 від 29.12.2004 року, зобов'язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. Позивач надав обґрунтований розрахунок пені за період з 19.09.2006 року по 20.03.2007 року, відповідно якого належна до сплати сума становить 311622,99 грн. та який відповідає вимогам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань" від 22.11.1996 року.

У відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу. У зв'язку з чим позивач нарахував відповідачеві 304706,27 грн. інфляційних витрат за період з липня 2006 року по лютий 2007 року та 173619,76 грн. трьох відсотків річних за період з 09.07.2005 року по 20.03.2007 року.

06.04.2007 р. відповідач цінним листом направив позивачу заяву №01-19/682 від 06.04.2007 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог за договором на постачання природного газу №16/04-640 від 29.12.2004 р. та договором купівлі - продажу теплової енергії №17/04-641 від 29.12.2004 р. у розмірі 3674279,48 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 14.05.2007 р. у справі №46/296-05, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.07.2007 р., був встановлений факт наявності у позивача заборгованості за договором №17/04-641 від 29.12.2004 р. та з урахуванням проведеного зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3674279,48 грн. з позивача було стягнуто суму основного боргу у розмірі 5772507,22 грн. за договором №17/04-641 від 29.12.2004 р.

У зв'язку з простроченням позивачем виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії №17/04-641 від 29.12.2004 р. щодо сплати 5 772 507 грн. 22 коп. основного боргу, відповідачем станом на 21.01.2008 р. були нараховані 870 920 грн. 44 коп. інфляційних втрат за період з травня 2007 р. по грудень 2007 р., а також 125 729 грн. 96 коп. відсотків річних за період з 01.05.2007 р. по 21.01.2008 р.

Заявою від 23.01.2008 року № 23/--19/126 ВАТ „Харківська ТЕЦ-5” повідомило про зарахування зустрічних однорідних вимог зі сплати ним 789 949 грн. 02 коп., що виникли у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань за договором на постачання природного газу №16/04-640 від 29.12.2004 р., та його вимог до позивача зі сплати 789 949 грн. 02 коп. (інфляційні втрати за період травня - листопада 2007 р. повністю у сумі 734 277 грн. 94 коп., інфляційні втрати за грудень 2007 р. частково у сумі 55 671 грн. 08 коп. згідно розрахунку станом на 21.01.2008 р.), що виникли у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії №17/04-641 від 29.12.2004 р.

При розгляді судом справи 46/296-05, ВАТ „Харківська ТЕЦ -5” надав до суду заяву про відмову від позовних вимог про стягнення пені за період з 10.04.2005 року по 20.03.2006 року в сумі 1155179,74 грн., трьох відсотків річних за період з 10.04.2005 року по 20.03.2006 року в сумі 229308,05 грн., інфляційних витрати з квітня 2005 року по лютий 2006 року в сумі 801430,22 грн.( а.с. 55, т. 1). Відмова ВАТ „Харківська ТЕЦ -5” від позову в цій частині була прийнята господарським судом, провадження по справі щодо зазначених позовних вимог припинено.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 31 т.3) вимоги, від яких відмовилося товариство, ґрунтувалися на п. 5.7. договору № 17/04-641 від 29.12.2004 року, відповідно якого остаточний розрахунок за теплову енергію за обліковий період проводиться на підставі акту приймання – передачі до 10 числа місяця, наступного за звітним (обліковим). У зв’язку з чим ВАТ “Харківська ТЕЦ -5” була нарахована пеня за період з 10.04.2005 року по 20.03.2006 року в сумі 1155179,74 грн., три відсотки річних за період з 10.04.2005 року по 20.03.2006 року в сумі 229308,05 грн., інфляційні витрати з квітня 2005 року по лютий 2006 року в сумі 801430,22 грн., від стягнення яких і відмовилось ВАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Отже, зазначені в заяві від 23.01.2008 року суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних нараховані за інший період ніж ті, від яких ВАТ „Харківська ТЕЦ-5” відмовилось заявою від 20.03.2006 року у справі № 46/296-05.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми боргу, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до цієї статті грошове зобовязання складається також із суми, яку боржник зобовязаний сплатити кредитору і на інших крім цивільно - правового договору, підставах, що передбачені цивільним законодавством.

Оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань.

Отже, сплатити інфляційні витрати та відсотки річні, що нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, одночасно зі сплатою суми боргу, є грошовим зобов'язанням боржника, що виникає з акту цивільного законодавства.

Обставини направлення та отримання вказаних заяв №01-19/682 від 06.04.2007 р., №23-19/126 від 23.01.2008 р. підтверджуються описами вкладень до цінних листів, копіями телеграм, квитанціями, та сторонами не заперечуються.

Відповідно до ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом ч. 3 ст. 203 ГК України, ст. 601, ч. 2 ст. 625 ЦК України не передбачено обмежень стосовно зарахування вимог кредитора, які виникли внаслідок невиконання боржником грошового зобов’язання.

Щодо наявності заперечень ДП „Газ – тепло” проти нарахованих інфляційних витрат та проведеного зарахування вимог, то відповідно до п. 3.1. Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України” від 07.04.2008 року № 01-8/211 заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім право чином, який має наслідком припинення зобов’язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним право чином, а відтак не припиняє зобов’язання (наприклад, за відсутністю зобов’язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з ч. 4, 5 ст. 203 ГК України, 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов’язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

Позивач зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяв відповідача №01-19/682 від 06.04.2007 р., №23-19/126 від 23.01.2008 р. в судовому порядку не оспорив, доказів їх недійсності в якості правочинів суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов’язання відповідача перед позивачем зі сплати суми основного боргу за договором № 16/04-640 від 29.12.2004 року – 3674279,48 грн., пені – 311622,99 грн., інфляційних витрат – 304706,27 грн., відсотків річних – 173619,76 грн., - припинені відповідно ст. 203 ГК України та 601 ЦК України.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне припинити провадження по справі на підстав п. 1-1 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи факт припинення зобов'язань відповідача та предмету спору після звернення позивача з позовною заявою та порушення провадження у справі, суд, на підставі ст.49, ч. 2 ГПК України, вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, п. 1-1 ст.80, ст.86 ГПК України,

УХВАЛИЛИ:

Провадження у справі припинити .

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Харківська ТЕЦ-5” (адреса: 62371, вул. Горького, 1-а, сел.Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, п/р 02 у ХФ АКІБ „УкрСиббанк” ХРУ м. Харків, МФО 351641, ) на користь Дочірнього підприємства “Газ тепло” НАК “Нафтогаз України” (адреса: 01035, м.Київ, бульвар Івана Лепсе, 16, п/р 3980 в Банк „Фінанси та Кредит” ТОВ м. Києва, МФО 300131, ) - 12750 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання ухвали в частині стягнення судових витрат видати накази.

Головуючий суддя

суддя

суддя