ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р.

Справа № 30/192-07-5808

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - Величко
Т.А., суддів: Бойко Л.І., Жукової А.М.

при секретарі судового засідання
Арбієві А.А.

за участю представників сторін:від
позивача - не з'явився; від відповідача - ОСОБА_1; від
3-ої особи -не з'явився; від прокуратури - не з'явився, розглянувши
апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Одеської області від 03.03.2008р. зі справи №
30/192-07-5808

за позовом
Прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах держави в особі
Управління з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області до
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 3-тя особа на стороні відповідача
без самостійних вимог -Мар'янівська сільська рада Овідіопольського району
Одеської області

про
зобов'язання звільнити земельну ділянку

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.05.08р. ( суддя
Рога Н.В.)  позовна заява прокурора
Овідіопольського району в інтересах держави в особі Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Одеській області задоволена: зобов'язано
фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) звільнити самовільно зайняту
земляну ділянку площею 0,02 га, розташовану на території Мар'янівської
сільської Ради, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь державного бюджету 85 грн.-
держмита, 118 грн.- витрат на ІТЗ судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що на даній час відсутній
правовстановлюючий документ, який би підтвердив правомірність використання
відповідачем земляної ділянки площею 0,02 га, яка знаходиться на території
Мар'янівської сільської Ради по вул. К. Маркса, 37а.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з
висновками суду ФОП ОСОБА_1 просить скасувати рішення господарського суду,  в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Доводи скаржника ґрунтуються на допущених
судом порушеннях норм матеріального і процесуального права, що призвело до
прийняття незаконного рішення. Судом не було взято до уваги те, що:

?-          спірна
земляна ділянка була передана  відповідачу
органом місцевого самоврядування - Мар'янівською сільською Радою на підставі
договорів оренди земляної ділянки від 23.03.04р., від 15.06.05р., від
20.02.06р., від 05.01.07р.;

?-           на підставі вказаних договорів оренди і
рішення Мар'янівської сільської Ради № 116-ІV від 05.01.03р. відповідачем
виконане значна частина необхідних робіт, пов'язаних із розробкою проекту
відведення земляної ділянки, отримано більшість необхідних узгоджень від
суміжних землекористувачів, органів по земельним ресурсам, природоохоронних і
санітарно-епідеміологічних органів, органів архітектури і інших служб;

-?          укладення
тимчасового договору оренди земля було обґрунтовано необхідністю значного часу
для оформлення дозвільних документів по землевідводу;

?-          судом не витребувано у
Мар'янівської сільської Ради рішення від 12.11.04р. №271, на підставі якого у
відповідності з “Положенням про тимчасовий порядок передачі в короткострокову
оренду земляних ділянок”, затвердженим рішенням Овідіопольської районної Ради №
461-ІV від 12.01.06р. був укладений тимчасовий договір оренди землі № 3;

?-          судом
не прийнято до уваги і не дано належної оцінки доводам відповідача щодо
неправильного визначення позивача, тобто, органу, в особі якого заявлено позов,
Управління по контролю за використанням і охороною землі в Одеській області не
являється органом, уповноваженим здійснювати функції держави при визначені
питання про повернення самовільно зайнятої ділянки, розташованої на території
сільської Ради.

Оскільки самовільним зайняттям
земляної ділянки порушується право територіальної громади в особі Мар'янівської
сільської Ради і земля підлягає поверненню тільки їй, то таким органом є тільки
сільська Рада;

?-          судом
не взято до уваги те, що державний інспектор Котик А.В. 12.04.07р. не вимагав
від відповідача правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, не
ознайомив відповідача з актом перевірки дотримання земельного законодавства від
12.04.07р.; приписом від 12.04.07р. № 42, на вказаних документах відсутній
підпис відповідача.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали справи ( фактичні обставини справи) на предмет їх правильної
юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх у
засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Рішенням XІІ сесії Мар'янівської сільської Ради ІV скликання від
05.06.03р.  приватному підприємцю ОСОБА_1
надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,02 га в
оренду для розміщення торгівельного павільйону, зобов'язано ПП ОСОБА_1погодити
проект відведення в установленому законом порядку та надати на розгляд сесії
сільської Ради для прийняття відповідного рішення. Доручено сільському голові
підписати тимчасовий договір оренди на земельну ділянку на період виготовлення
документації.  23.03.04р. між
Мар'янівською сільською Радою і ПП ОСОБА_1 укладено договір оренди земляної
ділянки по вул. К. Маркса, 37-а на території Мар'янівської сільської Ради з
троком дії -на 1 рік. Аналогічні договори оренди земляної ділянки укладалися
15.06.05р., 20.02.06р., тимчасовий договір №3 оренди земельної ділянки від
05.01.07р.

На виконання рішення Мар'янівської сільської Ради від 05.06.03р. №
116-ІV ПП ОСОБА_1 були отримані позитивні висновки від: Овідіопольського
районного відділу земельних ресурсів від 17.06.03р. № 141/в, Дністровської
регіональної інспекції від 07.07.03р. №647/20, Мар'янівської сільської Ради від
01.07.03р. №83, відділу містобудування та архітектури Овідіопольської
райдержадміністрації від 05.07.03р. № 692, Овідіопольської районної
санітарно-епідеміологічної станції від 15.08.03р. №66.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Одеській
області -Приморським міжрайвідділом -
була здійснена перевірка дотримання вимог земельного законодавства
ОСОБА_1, про що складено акт перевірки від 12.04.07р.  Перевіркою встановлено, що рішенням
Мар'янівської сільської Ради від 05.06.03р. № 116-ІV ОСОБА_1 надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної ділянки для розміщення торгівельного
павільйону. На момент перевірки правовстановлюючі документи на земельну ділянку
пл. 0,02 га по вул. К. Маркса, 37-а ОСОБА_1 не надані.

Приписом  від 12.0407р. №42
зобов'язано гр. ОСОБА_1в строк до 14.05.07р.
усунити порушення вимог чинного земляного законодавства України.

В липні 2007р. прокурор Овідіопольського району Одеської області в
інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною
земель в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Мар'янівської сільської Ради та ФОП ОСОБА_1про визнання
недійсним тимчасового договору оренди земляної ділянки від 05.01.07р.,
укладеного між Мар'янівською сільською Радою та ФОП ОСОБА_1, яка знаходиться на
території Мар'янівської сільської Ради площею 0,02 га.

Рішенням господарського суду від 03.09.07р. у справі № 16/218-07-5838
позов було задоволено з мотивів недотримання положень чинного законодавства: ЗУ
“Про оренду землі”, ЗК України, ЦК України щодо повноважень сільської Ради у
галузі земельних відносин на території села при укладенні договору оренди
земляної ділянки.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.10.07р.,
яка вступила в закону силу з 16.10.07р. і не оскаржена в касаційному порядку,
рішення господарського суду від 03.09.07р. скасовано, в позові відмовлено.

За висновками апеляційної інстанції місцевим судом не вмотивовано
висновок про невідповідність договору приписам ст.203 ЦК України, не досліджено
і не встановлено підстав для захисту інтересів позивача у справі, не надано
оцінки факту нечинності оскаржуваного договору та відсутності доказів фактичної
передачі земельної ділянки у користування і як наслідок,  безпідставно застосовано приписи ч. 3 ст.207
ГПК щодо повернення земельної ділянки -Мар'янівській сільській Ради
відповідачем  ФОП  ОСОБА_1 тоді як позивач, на захист якого
надано позов, таких вимог не ставив.

04.07.07р. прокурор Овідіопольського району Одеської області в інтересах
держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в
Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною
заявою до ФОП ОСОБА_1про зобов'язання останнього звільнити самовільно зайняту
ділянку, розташовану на території Мар'янівської сільської Ради площею 0,02 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка яку використовує
відповідач, самовільна ним зайнята, знаходиться на території с Мар'янівка
Овідіопольського району Одеської області, є комунальною власністю та належить на
праві власності територіальній громаді Мар'янівської сільської Ради.
Незаконними діями відповідача порушені вимоги ст. 78 ЗК України і позбавлено
власника -сільську Раду -  права на
користування та розпорядження землею. Можливість на звернення з таким позовом в
особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Одеській
області прокурор обґрунтував ст. 188 ЗК України, ст. 14 Конституції України,
ст..ст.. 2-5 Закону України “Про державний контроль за використанням та
охороною земель”, ст. ст. 2-5, 16-19 Закону України “Про охорону землі”, п. п.
1-4 Положення “Про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною
землі”, затвердженим ПКМ України від 25.12.02р. № 1958.

Господарський суд, задовольняючі позовні вимоги, погодившись з доводами
позивача, послався на відсутність у  ФОП
ОСОБА_1на даний час правовстановлюючого документа, який би підтвердив
правомірність використання ним земельної ділянки площею 0,02 га, яка
знаходиться на території Мар'янівської сільської Ради по вул. К. Маркса, 37-а,
що дає підстави вважати, що відповідач самовільно використовує зазначену
земельну ділянку.

З обґрунтованістю висновків суду
погодитися не можна.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах держави. При цьому, прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує  необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах.

Як зазначено в позовній заяві, відповідачем самовільно зайнята земельна
ділянка, яка знаходиться на території с. Мар'янівка Овідіопольського району
Одеської області, є комунальною власністю та належить на праві власності
територіальній громаді Мар'янівської сільської Ради. Незаконними діями
відповідача порушенні вимоги ст. 78 ЗК України, і позбавлено власника земельної
ділянки права на користування та розпорядження нею. Можливість звернення позивача
з такою заявою прокурор обґрунтовує тим, що згідно ст.188 ЗКУ державний
контроль за використанням та охороною земель здійснюється уповноваженими
органами виконавчої влади по земельних ресурсах, а за дотриманням вимог
законодавства по охороні землі -спеціально уповноважений орган з питань
екології та природних ресурсів, яким є Управління з контролю за використанням
та охороною земель в Одеській області.

Відповідно до Положення про  Управління з контролю за використанням та
охороною земель в Одеській області, затвердженого 27.10.05р., основними
завданнями його є:

?-          участь
у межах своєї компетенції в реалізації державної політики у справі земельних
відносин;

?-          організація
і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;

?-          узагальнення
практики застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції,
розроблення та надання до Держземюстиції України пропозицій щодо його
вдосконалення.

Так,  Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Одеській області організовує і здійснює
державний контроль за в т.ч. (п.п. 1 п. 3 Положення) за дотриманням строків
своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового
виконання заходів щодо приведення їх у стан, пригодний для використання за
призначенням, (п. 2) вживає в межах своєї компетенції заходів до усунення
порушень земляного законодавства, в т.ч. щодо повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок їх власникам або користувачам.

П. 5 Положення передбачено право Управління звертатися до органів
прокуратури з клопотанням про надання позову до суду щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно або тимчасово
зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, до господарського суду вправі звернутися
кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено
чи оспорюється, і що ця особа має суб'єктивні уявлення про те, що її право чи
законний інтерес потребує захисту.

У випадках, установлених законом, допускається звернення до
господарського суду державних органів за захистом своїх прав у правовідносинах,
пов'язаних з забезпеченням їх діяльності.

Як зазначено самим прокурором в позовній заяві, діями відповідача
порушено право Мар'янівської сільської Ради, яка є власником спірної земельної
ділянки, і яка не може, як власник, користуватися та розпоряджатися нею.
Будь-які обґрунтовування щодо порушення прав чи охоронюваних законом
інтересів  Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Одеській області стосовно даної земельної
ділянки прокурором не наведено.

Таким чином, прокурором неправильно
визначено позивача по вимогам про захист інтересів держави, а господарським
судом не взято до уваги, що позов про звільнення самовільно зайнятої ділянки
може бути заявлено особою, права якої на цю земельну ділянку порушено.

Щодо самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, використання
її без правовстановлюючих документів, слід зазначити таке.

Сутність самовільного зайняття земельної ділянки вбачається у
самовільному зайнятті особою земельної ділянки і використання її без наявності
законних підстав, тобто, за відсутності
оформленого у встановленому порядку права власності чи користування на
землю.

Визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки міститься в
Законі України “Про державний контроль за використанням та охороною землі”,
відповідно до якого, самовільне зайняття земельних ділянок -це будь-які дії
особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки
чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі ( на
місцевості) до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до її
державної реєстрації.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.04.07р.
та приписом № 42 від 12.04.07р. встановлено наявність рішення Мар'янівської
сільської Ради від 05.06.03р. № 116-ІV, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку
проекту відведення земельної ділянки площею 0,02 га  в оренду для розміщення торгівельного
павільйону, і відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Зобов'язано відповідача в 30 денний термін усунути порушення вимог чинного
земельного законодавства, про що повідомити письмово контролюючий орган.

Дані про те, що вимоги припису виконані
-відсутні, як і відсутні дані про притягнення відповідача до відповідальності
за ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання
припису.

Також позивачем не взято до уваги, що
Мар'янівська сільська Рада, в період з 23.03.04р. і до 31.12.07р. укладала з ПП
ОСОБА_1договори оренди земельної ділянки пл. 0,02 га, яка знаходиться на
території Мар'янівської сільської Ради по вул. К. Маркса, 37-а для розміщення
торгівельного павільйону.

Вказані обставини свідчать про те, що в
діях ОСОБА_1відсутні ознаки самовільного зайняття і використання земельної
ділянки. Власник земельної ділянки -Мар'янівська сільська Рада -не заперечує
проти використання спірної земляної ділянки відповідачем на період розробки
проектної і дозвільної документації, отримувала за земельну ділянку орендну
плату і не вважає, що діями відповідача порушені її права як власника земельної
ділянки.

Передбачене ст. 10 Закону України “Про державний контроль за
використанням та охороною земель” від 19.06.03р. № 963-ІV право державних  інспекторів, в т.ч., звертатися до органів
прокуратури з клопотанням про надання позову до суду щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського чи лісогосподарського виробництва, а також повернення
самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк  користування якими закінчився, в першу чергу,
вимагає дотримання і виконання вимог цієї статті Закону (абз.1-3), а органи
прокуратури, звертаючись з відповідним позовом, повинні правильно визначати
особу, права якої порушено і які потребують захисту в судовому порядку.

Згідно ст. 2 ГПК України,
господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, прокурорів
та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.
Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст. 2 ЗУ "Про судоустрій
України", є , зокрема, захист гарантованих Конституцією України та
законами, прав і законних інтересів юридичних осіб. При цьому, наявність права
на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового
захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації встановленого вищевказаними
нормами права.

Вирішуючи переданий на розгляд
господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто, встановити, чи є особа,
за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, є
належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне
за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від
інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює
виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право
належить і яка може вимагати такого обов'язку (вчинити певні дії або утриматись
від їх вчинення) від зобов'язаних осіб. Отже, лише встановивши наявність у
особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або
охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує
наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає
рішення про захист порушенного права або відмовляє позивачу у захисті,
встановивши безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов
про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки поданий особою, яка не має
суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист
яких подано позов, суд, з порушенням та неправилним застосуванням норм права,
дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин, судове рішення
підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення щодо відмови у позові.

Керуючись ст. 99,101,103-105 ГПК України

колегія
суддів постановила:

Рішення
господарського суду Одеської області від 03.03.08р. у справі № 30/192-07-5808
-скасувати, в позові відмовити.

Постанова
в порядку ст.105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної
сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий
суддя
Т.А. Величко

Судді :                                                                                             Л.І.
Бойко

А.М. Жукова