ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 р.

№ 11/5-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М., Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ЗАТ "Подільський цукор"

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 24.04.2008р.

у справі за позовом

ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Степ-ап"

до

ЗАТ "Подільський цукор"

про

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 року, ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Степ-ап" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ЗАТ "Подільський цукор" 70 252, 17 грн. заборгованості за матеріальні цінності, поставлені відповідно до умов договору № 0426 від 26.04.2006р.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.02.2008р. позов задоволено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.04.2008р. апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 21.07.2008р. порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи та безпідставність стягнення з нього спірної суми і просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи та не вбачаючи підстав для відкладення розгляду справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку, за накладними № СТ-0090/04 від 15.05.2006р., № СТ-0090/05 від 15.05.2006р., № СТ-0090/03 від 15.05.2006р., № СТ-0096/04 від 23.05.2006р., № СТ-0096/05 від 23.05.2006р., № СТ-0125/06 від 05.07.2006р., № СТ-0125/02 від 05.07.2006р., № СТ-0125/04 від 05.07.2007р., № СТ-0125/05 від 05.07.2006р., № СТ-0125/08 від 05.07.2006р., № СТ-0125/03 від 05.07.2006р., № СТ-0125/07 від 05.07.2006р., № СТ-0196/03 від 16.10.2006р., № СТ-0196/05 від 16.10.2006р., № СТ-0196/06 від 16.10.2006р., № СТ-0196/04 від 16.10.2006р., № CT 0196/07 від 16.10.2006р., № СТ-0197/01 від 17.10.2006р., № СТ-0199/02 від 19.10.2006р., № СТ-0201/01 від 23.10.2006р., № СТ-0203/05 від 25.10.2006р., № СТ-0206/01 від 30.10.2006р., № СТ-0210/01 від 03.11.2006р., № СТ-0211/01 від 06.11.2006р. відповідачу передано матеріальних цінностей на загальну суму 116 802, 78 грн., за які він розрахувався частково і не зважаючи на відсутність спору щодо обсягу своєї заборгованості та вимогу про її оплату від 17.10.2007р., у визначений ст. 530 ЦК України строк не погасив, а тому, при такому положенні, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку щодо правомірності заявлених вимог, обґрунтовано постановили про задоволення позову і підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 24.04.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М.Борденюк

В.М. Харченко