КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

10.06.08 р.                                                                                          № 10/1124

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Писаної Т.О (доповідач по справі),

суддів:

Федорчук Р. В

Рудченка С.Г.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явились;

від відповідача: не з’явились,

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії –Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України»на рішення господарського суду Черкаської області від 02.04.2008 року у справі №10/1124 (суддя Шумко В.В.)

за позовом           Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Черкаській області,

до           відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії –Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України»,

про            повернення коштів у сумі 1590,31 грн.,

в с т а н о в и в:

27.02.2008р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Черкаській області звернулось до господарського суду Черкаської області із позовом до відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії –Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України»про повернення коштів у сумі 1590,31 грн., з яких 1574,56 грн. страхових коштів та 15,75грн. за обслуговування банку.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 02.04.2008 р. у справі №10/1124 позов задоволено частково, зобов’язано відповідача повернути позивачу страхові кошти у сумі 1574,56 грн. з особового рахунку №7465 громадянина Тищенка Леоніда Явтуховича, відкритому у філії –Смілянське відділення ВАТ «Державний ощадний банк України»№3276; щодо стягнення з відповідача 15,75 грн. за обслуговування банку у позові відмовлено; стягнуто з відповідача державного мита у сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись із даним рішенням, відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»в особі філії –Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України»подало апеляційну скаргу до Київського міжобласного апеляційного господарського суду, якою просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 02.04.2008 року у справі №10/1124 та прийняти нове рішення по справі. У судовому засіданні представник апелянта уточнив апеляційні вимоги та заявив, що просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання 10.06.08р. сторони не направили своїх представників, хоч були належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується розпискою сторін.

Представник апелянта у судовому засіданні 03.06.08р. підтримав вимоги апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії –Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Представник позивача у судовому засіданні 03.06.08р. заперечив проти вимог апеляційної скарги, оскільки вважає її необґрунтованою, а рішення місцевого господарського суду –законним та обґрунтованим. Письмового відзиву позивач не надав, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до розпорядження заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. розгляд апеляційної скарги призначено у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Писана Т.О., судді: Рудченко С.Г., Федорчук Р.В.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі –Фонд) засновано відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.1999р. №1105 (надалі - Закон). Фонд знаходиться у загальнодержавній власності і єдиним його видом діяльності є державне соціальне страхування від нещасних випадків та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є його управління в областях, відділення в районах та містах обласного значення. Управління та відділення виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами.

Згідно вимог законодавства Фонд здійснює державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, в тому числі матеріальної шкоди потерпілим та членам їх сімей.

13.12.2000 року відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»(надалі - банк) та Фонд уклали угоду №44 про зарахування на особові рахунки та виплати страхових виплат застрахованим, відповідно до якої Фонд доручає, а банк бере на себе зобов'язання здійснювати зарахування на поточні (вкладні) рахунки, відкриті в його установах, та виплату страхових виплат застрахованим Фонду на платній основі через установи Банку. Згідно з Законом та вказаним договором Фонд здійснював перерахування страхових виплат потерпілому на виробництві - застрахованому гр. Тищенку Л.Я. на особовий рахунок №7465 у Смілянському відділенні №3286.

Вказані виплати потерпілому Тищенку Л.Я. були призначені безстроково.

20.01.2007 р. гр. Тищенко Л.Я. помер (актовий запис №63 від 22.01.2007 р.).

Про смерть застрахованої особи позивачу стало відомо лише після звірки даних з Пенсійним Фондом України, тому перерахування коштів на рахунок Тищенка Л.Я. здійснювались по жовтень 2007 р., тобто після його смерті.

У відповідності до постанови Фонду від 15.10.2007 р. №1407 виплати гр. Тищенку Л.Я. мали бути припинені з 20.01.2007 року.

Згідно статті 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Отже, в зв'язку зі смертю Тищенко Л.Я. втратив цивільну правоздатність, тому частина коштів, які були зараховані на рахунок у банку після його смерті, належать Фонду - позивачеві по справі, тому підлягають поверненню.

Сума переплати на рахунок гр. Тищенка Л.Я. склала -1574,56 грн. Проценти Банку за обслуговування рахунку склали 15,75 грн.

15 жовтня 2007 року позивач звернувся до відповідача із вимогою (лист № 23/05-48) повернути до Фонду перераховані громадянину виплати, в зв'язку з його смертю в сумі 1574,56 грн. У своїй відмові виконати дану вимогу відповідач вказує, що кошти з рахунків списуються тільки за дорученням власників цих рахунків або на підставі рішення суду (лист за вихідним №1246 від 16.10.2007 р.).

Оскільки у зв'язку зі смертю Тищенко Л.Я. втратив цивільну правоздатність, кошти, які були перераховані Фондом на його рахунок не є його власністю. Дані кошти також не можуть входити до складу спадщини, оскільки відповідно до ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов’язки, що нерозривно пов’язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров’я.

Згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»ініціювання переказу проводиться шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа (ст.21 п. 21.1 п.п.1). Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок утримувача (ст. 30 п.З0.1).

Згідно статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Договором сторін можливість списання з рахунку коштів не передбачена.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що кошти в сумі 1574,56 грн. підлягають поверненню Банком Фонду з рахунку №7465 відкритого відповідачем на гр. Тищенко Л.Я. Заперечення відповідача проти позову в цій частині є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, тому правомірно не прийняті місцевим господарським судом.

Відповідно до п.2.1.4 угоди від 13.12.2000р. №44 на зарахування на особові рахунки та виплати страхових виплат застрахованим клієнт (Фонд) зобов’язується сплачувати комісійну винагороду за надані послуги в розмірі 1% від суми, яка перераховується. Сплату за послуги проводити одночасно з перерахуванням страхових виплат одним платіжним дорученням, виділяючи її в призначенні платежу окремим рядком.

Отже, сплачені Фондом кошти в сумі 15,75 грн. є комісійною винагородою за надані Банком послуги (здійснення операцій по зарахуванню та виплаті страхових виплат).

Операції по зарахуванню коштів, перерахованих Фондом Банку фактично здійснив, тому суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача комісійної винагороди у сумі 15,75 грн.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що вважає неправомірним рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього державного мита у сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів спору.

Враховуючи, що спір виник не внаслідок неправомірних дій відповідача, оскільки позивач за власним рішенням перераховував страхові виплати на рахунок гр. Тищенкj Л.Я., і на момент звернення позивача з даним позовом до суду не існувало судового рішення на підставі якого потрібно було б перерахувати заявлені до стягнення кошти, то рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача державного мита у сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягає зміні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України апелянтом належним чином доведені підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат. В решті позовних вимог оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином не досліджено обставину щодо наявності підстав для стягнення з відповідача судових витрат, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 101 –103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії –Черкаське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» на рішення господарського суду Черкаської області від 02.04.2008 року у справі №10/1124 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 02.04.2008 року у справі №10/1124 змінити.

Абзац третій, яким із відповідача стягнуті судові витрати – виключити.

3. В решті рішення господарського суду Черкаської області від 02.04.2008 року у справі №10/1124 залишити без змін.

4. Доручити місцевому господарському суду видати наказ.

5. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя:                                                                      Писана Т.О

Судді:

Федорчук Р. В

Рудченко С.Г.

Дата відправки 11.06.08