ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2008 р.

Справа № 02/103-2А.

За позовом Компанії з обмеженою відповідальністю LAKEMOON SERVICES LLC

до відповідачів: 1) Державної податкової адміністрації у Волинській області,

2) Управління державного казначейства у Волинській області, м. Луцьк

3) Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Ковель

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ДП “Дарія”АТ “Ксана-Холдінг”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державне казначейство України

про визнання протиправними дій суб’єктів владних повноважень –Державної податкової адміністрації у Волинській області та Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції - оформлення вилучених алкогольних напоїв, як податкової застави ДП “Дарія”АТ “Ксана-Холдінг”та реалізацію вилучених алкогольних напоїв, з перерахуванням коштів до бюджету в рахунок заборгованості ДП “Дарія”АТ “Ксана-Холдінг”; стягнення з Державного бюджету України завданих збитків у сумі вартості вилучених алкогольних напоїв - 646 848 дол. США, 361 262,50 дол. США неодержаних доходів та транспортні витрати у сумі 18 707,60 євро

Головуюча суддя С.В. Костюк

судді В.Л. Слупко

Л.І. Соломка

При секретарі І.В. Абрамович

Представники:

Від позивача: Павлов І.П., довіреність від 09.04.2008 р.;

Від відповідача 1: Сабін І.В., дов.№9360/10-107;

Від відповідача 2: Зізюкіна Ю.Л., дов.№12-09/10-12-80 від 10.01.2008 р.;

Від відповідача 3: Карасюк І.Г., дов. №32/01-139 від 20.05.2008 р., Виш А.А., дов. №14/01-139 від 29.02.2008 р.

Від 3-ї особи 1: н/з;

Від 3-ї особи 2: Зізюкіна Ю.Л., дов.№4.3-22/208-427 від 14.01.2008 р.

В судовому засіданні взяв участь: прокурор відділу представництва облпрокуратури Манзій П.П.

Права та обов’язки представникам сторін роз’яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України представникам сторін повідомлено про здійснення повного фіксування судового процесу технічними засобами, а саме: програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду” за ініціативою суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суть спору: Позивач ставить вимогу, уточнену заявою від 21.05.2008 р.:

-          визнати протиправними рішення ДПА у Волинській області про оформлення вилучених алкогольних напоїв, як податкової застави ДП «Дарія»АТ «Ксана-Холдінг»та реалізацію вилучених алкогольних напоїв з перерахуванням коштів до бюджету в рахунок заборгованості ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг»;

-          стягнути з Державного казначейства України на користь компанії LAKEMOON SERVICES LLC вартість вилучених алкогольних напоїв на загальну суму 646 848,00 доларів США, неодержані доходи в сумі 361 262,50 долари США 50 центів, транспортні витрати у сумі 18 707,60 євро 60 євроцентів.

При цьому зазначає, що згідно договору купівлі-продажу товарів від 02.10.1996 р. №7 фірма «Cedarpark Management Limited»продавець –поставила алкогольні напої – Вермут «Мартіні Біанко»в кількості 165 120 пляшок на загальну суму 488 716,80 дол. США ДП Дарія»АТ «Ксана Холдінг»згідно інвойсів та контейнерів : №Ч-10-049/99 – контейнер ASCU-240373/4; №Ч-10-050/99 –контейнер ASCU-240529/6; №Ч-10-051/99 –контейнер ASCU-242007/4; №Ч-10-052/99 –контейнер ASCU-240783/2; №Ч-10-053/99 –контейнер ASCU-241946/9; №Ч-10-054/99 –контейнер ASCU-241477/0; №Ч-10-055/99 –контейнер ASCU-240297/5; №Ч-10-056/99 –контейнер ASCU-240856/7; №Ч-10-057/99 –контейнер ASCU-242046/0; №Ч-10-058/99 –контейнер ASCU-241158/1; №Ч-10-059/99–контейнер ASCU-240050/3.

ДП «Дарія»АТ «Ксана-Холдінг»відмовилась від отримання товару в зв’язку з неможливістю виконати договірні зобов’язання, а саме оплатити товар по контракту, тому товар було згружено у Маріупольському морському порту. Компанія «Cedarpark Management Limited»листом від 21.02.2000 р. на ім'я директора АТ «Азоввнештранс» та начальника Маріупольської митниці заявила про повернення вантажу на адресу транспортного агента, останній листом від 29.02.2000 р. просив повернути товар в порт Генуя. Відповідно до умов контракту від 02.10.1996 р., Конвенції ООН 1980 щодо договорів міжнародної купівлі-продажу товарів, яка набула чинності для України з 01.02.1991 р., право власності на алкогольні напої до ДП «Дарія»не перейшло. 27.03.2000 р. слідчим СВ ГВ податкової міліції Ковельської ОДПІ винесена постанова про проведення виїмки алкогольних напоїв, а 29-30.03.2000 р. працівниками податкової міліції ДПА у Волинській області та Ковельської МДПІ проведено виїмку алкогольних напоїв в кількості 165 120 пляшок в Маріупольському морському порті, 07.04.2000 р. винесена постанова про зняття арешту з зазначених алкогольних напоїв та прийнято рішення про оформлення вилучених напоїв, як податкової застави ДП «Дарія», а також їх реалізацію з перерахуванням коштів до Державного бюджету України, власника товару –компанію «Cedarpark Management Limited»не було інформовано про реалізацію зазначеного товару.

Відповідно до угоди від 01.12.2000 р. власником всіх активів, прав та єдиною юридичною особою , що продовжує будь-яку діяльність компанії «Cedarpark Management Limited» стала компанія «Beverages Hall Limited», зазначена угода засвідчена державним нотаріусом Великобританії та зареєстрована в Державному Секретаріаті Сполученого королівства Великобританії та Північної Ірландії з Зовнішніх справ та Справ Співдружності. При підписанні даної угоди були виписані нові інвойси на пред’явника, згідно яких вартість алкогольних напоїв становить 646 848 дол. США та інвойс на транспортні витрати за перевезення вантажу компанії Брун Інтернаціоналє Транспоррте ГмбХ в сумі 36 588,88 ДМ.

28.02.2006 р. укладено угоду, згідно якої власником всіх активів, прав та єдиною юридичною особою, що продовжує будь-яку діяльність, яку здійснювала фірма «Cedarpark Management Limited»стала компанія LAKEMOON SERVICES LLC, якій були передані оригінали інвойсів, згідно яких вартість алкогольних напоїв становить 646 848 дол. США та інвойса на транспортні витрати на суму 36 588,88 ДМ.

При цьому вказує, що вилучення алкогольних напоїв вартістю 646 848 дол. США та їх подальша реалізація з перерахуванням коштів до державного бюджету проведена з порушенням діючого законодавства України, про факт переведення товару, як речового доказу по кримінальній справі, у статус податкової застави стало відомо лише у травні 2005 року; неодержані доходи згідно розрахунку позивача склали 361 262,50 дол. США.

Обґрунтовуючи правомірність заявленої вимоги посилається на п.3 ст.1 Гаазької конвенції 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, до якої приєдналася Україна 10.01.2002 р. згідно Закону №2933-ІІІ, вимога формальної процедури проставлення апостиля, не поширюється на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних декларацій, ст.ст. 48 ч.1-3, ст.49, 55,57 Закону України «Про власність», ст..13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», якою передбачено, що збитки, завдані неправомірними діями посадових осіб органів державної податкової служби, підлягають відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету. До заяви про збільшення позовних вимог долучено: розрахунок неодержаних доходів з 01.04.2000 р. по 21.05.2008 р., інвойс №99606118 на суму 36 588,88 ДМ; Генеральну довіреність від 09.04.2008 р. на Ігоря Павлова.

Відповідач – ДПА у Волинській області в наданому суду поясненні вимоги позивача заперечує з тих підстав, що позовну заяву подано не уповноваженою особою; угода про передачу прав компанії «Beverages Hall Limited»суперечить контракту від 02.10.1996 р. між Компанією «Cedarpark Management Limited»та ДП «Дарія»та належним чином не легалізована, позов подано до неналежного відповідача та з пропуском строку звернення до суду; згідно відповіді правоохоронних органів США відправник алкогольних напоїв за контрактом від 02.10.1996 р. –компанія «Cedarpark Management Limited»не знаходиться та ніколи не знаходилась за адресою, зазначеною в контракті.

Відповідач – Ковельська МДПІ в наданих суду поясненнях зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду, що є підставою для відмови в позові; власнику майна –ДП «Дарія»про реалізацію алкогольних напоїв, як податкової застави було відомо на момент його реалізації; за інформацією Департаменту юстиції США фірма «Cedarpark Management Limited»не була зареєстрована і не знаходиться в межах округу; приналежність товару ДП «Дарія»підтверджено коносаментом, який засвідчує перехід права власності на товар до ДП «Дарія»АТ «Ксана-Холдінг», в зв’язку з наявністю податкової заборгованості все майно та майнові права підприємства перебували у податковій заставі; в рахунок погашення податкової заборгованості було реалізовано належне ДП «Дарія»майно (алкогольні напої) на суму 1 048 102,62 грн.

Відповідач –Управління Державного казначейства у Волинській області в запереченні на позов №12-09/244-1874 від 20.05.2008 р. вказує, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки в будь-які правовідносини УДК з позивачем не вступало та не завдавало йому ніякої шкоди. При цьому зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду передбачений ст.99 КАС України, що є підставою для відмови в позові згідно ст.100 даного Кодексу; з матеріалів справи слідує, що позивач дізнався про арешт та вилучення алкогольних напоїв ще у березні 2000 року і не був позбавлений можливості звернутися за захистом своїх порушених прав; в офіційних свідченнях компетентних органів США відсутня будь-яка інформація про існування чи ліквідацію компанії «Cedarpark Management Limited», тому неіснуюча компанія не могла передавати всі свої активи компанії «Beverages Hall Limited», а остання –компанії з обмеженою відповідальністю LAKEMOON SERVICES LLC, тобто остання є неналежним позивачем у справі; угоди про передачу прав належним чином не легалізовані, а тому не можуть братися судом до уваги; згідно п.12.1 контракту на який посилається позивач жодна із сторін не вправі передавати свої права та обов’язки третій особі без попередньої письмової згоди другої сторони, довіреність на представника позивача не легалізована в установленому порядку, як це передбачено п.6 ст.58 КАС України, а до позовної заяви не додано Статуту (Положення) компанії LAKEMOON SERVICES LLC, що унеможливлює визначити компетенцію представника; позивачем не представлено жодного доказу про приналежність йому товару, щодо якого заявлено позовну вимогу, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Треті особи письмових пояснень по суті заявлених вимог суду не надали.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву про збільшення позовних вимог, представники відповідача та прокурор проти позову заперечують.

Як слідує з матеріалів справи, Постановою Верховного Суду України від 15.01.2008 р. було задоволено скарги першого заступника Генерального прокурора України, Державної податкової адміністрації у Волинській області, Ковельської МДПІ, Головного казначейства України у Волинській області, скасовано судові рішення, якими задоволено позовні вимоги компанії LAKEMOON SERVICES LLC та справу направлено на новий розгляд суду першої інстанції.

При винесенні зазначеної Постанови Верховний суд звернув увагу на обставини, які слід дослідити при новому розгляді справи. Зокрема, визначити набуття права власності на алкогольні напої, поставлені по контракту від 02.10.1996 р. згідно положень Кодексу торговельного мореплавства та ст.128 ЦК УРСР 1963 року, застосування міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів, підготовлених міжнародною торговою палатою у 1953 р. та вимог Закону України від 10.01.2002 р. №2933-ІІІ «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів»відносно документів, на які посилається позивач, обґрунтовуючи право вимоги.

Як слідує з матеріалів справи, 05.02.2000 р. у Маріупольський порт поступив товар –алкогольні напої «Мартіні»в кількості 165 120 пляшок по 1л та по 0,5 л на суму 488 716,80 дол. США; в інвойсах від 19.01.2000 р. та специфікаціях (а.с.95-106, т.ІІ) вказано контракт №7 від 02.10.1996 р. Cedarpark Management Limited. В коносаменті на даний товар (а.с.82) зазначено відправник Cedarpark Management Limited, одержувач –ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг», на зворотньому боці даного коносаменту печатка ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг». Листом від 18.02.2000 р. №53 на ім'я директора АТ «Азоввнештранс» директор ДП «Дарія»Козоріз Н.С. відмовилась від вантажу в зв’язку з неможливістю виконати договірні зобов’язання по контракту №7 від 02.10.1996 р. Даний вантаж було затримано та накладено арешт працівниками податкової міліції ДПА у Волинській області в порядку кримінального судочинства, у зв’язку з розслідуванням кримінальної справи щодо посадових осіб ДП «Дарія». Після зняття арешту, товар було описано як майно ДП «Дарія», що перебуває у податковій заставі і реалізовано в рахунок погашення податкового боргу ДП, акт опису складався 04.04.2000 р. в присутності посадової особи ДП «Дарія», про що є відмітка та підпис посадової особи. Про реалізацію алкогольних напоїв та погашення податкового боргу було повідомлено ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг».

20.04.2006 р. до господарського суду Волинської області поступила позовна заява, позивачем в якій вказана Компанія з обмеженою відповідальністю LAKEMOON SERVICES LLC, що має свій зареєстрований офіс за адресою: США 97304 штат Орегон, м. Салем, Північно-західний район, Вандемере Драйв,942, в особі Павлова І.Т., що діє на підставі генеральної довіреності.

Позивач ставив вимогу:

-          визнати протиправним рішення ДПА у Волинській області про оформлення вилучених алкогольних напоїв, як податкової застави ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг»та реалізацію вилучених алкогольних напоїв з перерахуванням коштів до бюджету в рахунок заборгованості ДП;

-          стягнути з управління Державного казначейства у Волинській області на користь компанії LAKEMOON SERVICES LLC вартість вилучених алкогольних напоїв в сумі 646 848 дол. США.

Заявою від 21.05.2008 р. позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з Державного казначейства України вартість вилучених алкогольних напоїв на загальну суму 646 848 дол. США, неодержані доходи в сумі 361 262 дол. США 50 центів, транспортні витрати в сумі 18 707 євро 60 євроцентів.

Підставою для звернення в якості позивача компанії з обмеженою відповідальністю LAKEMOON SERVICES LLC зазначає угоду від 28.02.2006 р. між компанією Beverages Hall Limited та компанією LAKEMOON SERVICES LLC, згідно якої власником всіх активів, прав та єдиною юридичною особою, що продовжує будь-яку діяльність, що здійснювала фірма Cedarpark Management Limited стає компанія LAKEMOON SERVICES LLC (позивач) (а.с.33-40 Т.1) та таку ж угоду від 01.12.2000 р. між компанією Cedarpark Management Limited та компанією Beverages Hall Limited (а.с.30-32 Т.1).

Компанія LAKEMOON SERVICES LLC (позивач) уповноважує представляти її інтереси на підставі генеральної довіреності від 14.06.2006 р. та від 09.04.2008 р. Павлова Ігоря.

Відповідно до п. 6 ст.58 КАС України довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст.3 Конвенції (вчинена в Гаазі 5 жовтня 1961 року), скасовано вимогу легалізації іноземних офіційних документів. Україна приєдналась до зазначеної конвенції відповідно до Закону України від 10.01.2002 р. №2933-ІІІ «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації офіційних документів». Згідно з положеннями Конвенції скасовується вимога легалізації документів для їх подальшого використання в державах –учасницях цієї Конвенції.

Проте, відповідно до ст.3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатись для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, яким скріплений документ, є проставлення передбаченого ст..4 Конвенції апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом, повинен відповідати зразку, який додається до Конвенції (ч.1 ст.4).

Водночас, долучені до позовної заяви Генеральні довіреності від 14.06.2006 р. та 09.04.2008 р., якими позивач уповноважує Павлова Ігоря представляти інтереси Компанії, проставлений апостиль країни Панама, що не відповідає вимогам Конвенції.

В угодах про передачу майнових прав від 01.12.2000 р. та від 28.02.2006 р. не має апостилів компетентних органів держав, у яких ці документи були складені.

Крім того, в пункті 12.1 контракту №7 від 02.10.1996 р., згідно якого було відгружено товар в січні 2000 р. на адресу ДП «Дарія»і відносно якого заявлена вимога про стягнення його вартості, вказано, що жодна із сторін угоди не вправі передавати свої права та обов’язки за даним контрактом третій особі без попередньої письмової згоди другої сторони.

Щодо відправника товару, яким вказана компанія Cedarpark Management Limited, то як слідує з листа –відповіді правоохоронних органів США від 20.12.2002 р., взагалі встановити дану компанію неможливо, оскільки за зазначеною в запиті адресою вона не зареєстрована та не знаходиться, а в офіційних свідченнях компетентних органів США відсутня будь-яка інформація про існування та ліквідацію даної компанії в минулому.

За даних обставин відсутні підстави вважати компанію LAKEMOON SERVICES LLC правонаступником прав та обов’язків компанії Beverages Hall Limited, а зазначену правонаступником компанії Cedarpark Management Limited, яка в інвойсах та специфікаціях значиться як відправник вантажу - алкогольних напоїв «Мартіні».

А виходячи з зазначеного, компанія з обмеженою відповідальністю LAKEMOON SERVICES LLC є неналежним позивачем по справі, а у представника за дорученням Павлова І. відсутні належним чином оформлені повноваження на представництво інтересів зазначеної компанії у справі.

Згідно ч.2 ст.380 Кодексу торговельного мореплавства України передача права на заявлення претензії або позову засвідчується переуступним написом на коносаменті, накладній або квитанції, однак зазначені докази позивачем не представлені.

Щодо набуття права власності на товар.

Згідно пункту 3.6 контракту, право власності на товар переходить, а також ризик загибелі переходять з Продавця до Покупця з моменту здійснення поставки товару у відповідності до п.3.3 контракту. Відповідно до п.3.3 поставкою вважається дата прийняття Покупцем розпорядження про видачу вантажу і дата прийняття автомобільної (чи аналогічній їй) транспортної накладної. В даному випадку перевезення вантажу здійснювалось морським транспортом . Доказом існування договору морського перевезення відповідно до ст..134 Кодексу торговельного мореплавства України є коносамент.

Згідно зі ст.140 Кодексу торговельного мореплавства України коносамент передається з дотриманням таких правил:

1) іменний коносамент може передаватися за іменними передаточними написами або в іншій формі з дотриманням правил, установлених для передачі боргової вимоги;

2) ордерний коносамент може передаватися за іменними або бланковими передаточними написами;

3) коносамент на пред'явника може передаватися шляхом простого вручення.

Відповідно до ст.128 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який був чинним на час виконання господарської операції, право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не було передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнювалася передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Як вбачається з матеріалів справи на коносаменті (а.с.82 Т.2) наявна печатка ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг», на специфікаціях, долучених до інвойсів (а.с.86,88,90,92,94,96,98,100, 102,104,106 Т.2) наявний підпис директора ДП «Дарія»Козоріз та проставлена печатка ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг».

Зазначені докази по справі з врахуванням положень Кодексу торговельного мореплавства України та ст.128 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, підтверджують набуття права власності на вантаж –алкогольні напої «Мартіні»саме Дочірнім підприємством «Дарія».

Крім того, згідно договору від 02.10.1996 р. та інвойсів перевезення алкогольних напоїв здійснювалось на умовах СІF. Відповідно до вимог Указу Президента України «Про застосування Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів»від 04.10.1994 року №567/94 при укладенні зовнішньоекономічних контрактів і їх виконанні застосовуються Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів, підготовлені Міжнародною палатою в 1953 році (правила ІНКОТЕРМС). Відповідно до публікації Міжнародної торгівельної палати 1990 року (пункт 5) умови групи "С" передбачають, що продавець повинен укласти договір перевезення, але без прийняття на себе ризику втрат або ушкодження товару або будь-яких додаткових витрат внаслідок подій, що мають місце після відвантаження і відправки товару. Згідно абзацу 2 п.12 договори купівлі-продажу на умовах групи "С" підпадають під категорію договорів, за якими продавець несе витрати тільки по наданню товарів у руки перевізника і пов'язаному з цим ризиком. Суть умов даної групи полягає саме в звільненні продавця від будь-яких подальших витрат і ризиків після належного виконання ним контракту шляхом укладення договору перевезення.

Згідно з статтею 68 Конвенції ООН 1980 року про договори міжнародної купівлі-продажу товарів - якщо на те вказують обставини, покупець приймає на себе ризик з моменту передачі товару перевізнику, який видав документи, що підтверджують договір перевезення.

Відповідно до пункту А4 умов СІF Правил ІНКОТЕРМС продавець зобов'язаний поставити товари на борт судна в порту відвантаження в погоджений строк або день. Пункт А5 передбачає перехід ризиків - Продавець несе всі ризики загибелі або пошкодження товару до того моменту, коли він перейде через поручні судна в порту відвантаження.

Відповідно до пункту Б4 умов СІF Правил ІНКОТЕРМС Покупець зобов'язаний прийняти поставку товару після того, як він був поставлений у відповідності з пунктом А4, й одержати його від перевізника в погодженому порту призначення. Пункт Б5 передбачає перехід ризиків - Покупець зобов'язаний нести всі ризики загибелі або пошкодження товару від моменту фактичного переходу через поручні судна в погодженому порту відвантаження.

Відповідно до статті 130 ЦК України (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) ризик випадкової загибелі або випадкового зіпсування відчужуваних речей переходить до набувача одночасно з виникненням у нього права власності.

Враховуючи те, що ДП «Дарія»набула право власності на вантаж, відгружений компанією Cedarpark Management Limited, у податкового органу були правові підстави для його реалізації, як податкової застави, для погашення заборгованості перед бюджетом.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, реалізація алкогольних напоїв як податкової застави податковим органом відбулася в 2000 році, позов до суду про стягнення вартості даного товару заявлений в квітні 2006 року, як підставу для поновлення строку позовної давності позивач зазначає листи –відповіді прокурора Волинської області від 26.04.2005 р. та ДПА у Волинській області від 22.04.2005 р. Однак, як вбачається з зазначених листів, відповіді надавались на запит Павлова І.Г. як директора ДП «Дарія»АТ «Ксана Холдінг»(а.с.41, 42 Т.1). За даних обставин відсутні підстави вважати, що перехід строку позовної давності для компанії LAKEMOON SERVICES LLC, яка є позивачем по справі, почався після отримання ДП «Дарія», яка є 3-ю особою по справі і якій, як вбачається з матеріалів справи, про реалізацію вантажу (алкогольних напоїв «Мартіні»), було відомо ще у 2000 році.

Враховуючи вищезазначені обставини та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов переконливого висновку про безпідставність заявленої вимоги, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Господарський суд, керуючись ст.ст.71,86,158-160 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

В позові відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча суддя С.В. Костюк

судді В.Л. Слупко

Л.І. Соломка

Дата підписання повного

тексту постанови - 02.06.2008 р.