ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19"
червня 2008 р.

Справа
№ 02/112-71А.

за
позовом ОСОБА_1, м.
Ковель

до
відповідача
Виконавчої дирекції Волинського відділення Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, м.Луцьк

про визнання неправомірними дій в
частині відмови в оплаті страхового випадку

Головуюча суддя    С.В. Костюк

При секретарі          І. В.
Абрамович

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дор. від 10.06.2008 року,

від відповідача: Слюсар Е. В., дов. № 07-03/590 від
10.06.2008 року

Права
та обов'язки представникам сторін роз'яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС
України.

Відводу
складу суду не заявлено.

Відповідно
до ст. 126 КАС України здійснюється повна фіксація судового процесу технічними
засобами, а саме: програмно-апаратним комплексом «Діловодство суду».

В
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позивач -ОСОБА_1,
ставить вимогу, уточнену заявою від 19.06.2008 року, про визнання
неправомірними дій Ковельської районної виконавчої дирекції Волинського
відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в
частині відмови в оплаті листка непрацездатності № 802667.

Обгрунтовуючи
заявлену вимогу вказує, що являючись підприємцем сплатив єдиний податок з
червня по листопад 2007 року, 17.12.2007 року було виписано листок
непрацездатності у зв'язку з вагітністю, при зверненні за оплатою даного листка
була дана відмова, з якою позивач не згідний посилаючись на норми Законів
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та
похованням», «Про державний бюджет України на 2007 рік», Постанову КМУ від
26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходи) для
розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням».

Відповідач
в поясненні на позов вимоги позивача заперечує з тих підстав, що підприємцем
ОСОБА_1 не було здійснено оплату страхових внесків за повні шість місяців,
згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та похованням»від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ.
При цьому посилається також на ст. 112 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», відповідно до якої право на матеріальне забезпечення (всі
його види) та соціальні послуги для осіб, які приймають участь у страхуванні на
добровільних засадах та фізичних осіб -платників єдиного податку, в залежності
від сплати ними страхових внесків (встановленого розміру єдиного податку) не
менше шести місяців протягом календарного року перед настанням страхового
випадку та констатує, що підприємець ОСОБА_1 не має права на матеріальне
забезпечення -оплату листка непрацездатності по вагітності та пологах, оскільки
нею не сплачено страхові внески протягом повних шести місяців перед настанням
страхового випадку, як цього вимагає чинне законодавство.

Відповідно
до ухвали суду від 11.04.2008 року справу за заявою ОСОБА_1 було передано на
розгляд Ковельському міськрайонному суду, згідно ухвали даного суду від
07.05.2008 року справу повторно було передано на розгляд господарському суду
Волинської області при цьому зроблено посилання на Постанову господарського
суду від 14.02.2006 року № 5/83-64А та Ухвалу Львівського апеляційного
господарського суду від 19.04.2006 року.

З
представлених суду матеріалів вбачається наступне.

ОСОБА_1зареєстрована
суб'єктом підприємницької діяльності рішенням виконавчого комітету Ковельської
міської ради 29.12.1999 року (а.с.7).

08.06.2007
року їй видано свідоцтво про сплату єдиного податку з терміном дії з 01.07.2007
року по 31.12.2007 року (а.с.6). Згідно квитанцій від 05.06.2007 року,
04.07.2007 року, 07.08.2007 року, 07.09.2007 року, 08.10.2007 року та
08.11.2007 року ОСОБА_1 було сплачено в місцевий бюджет м.Ковеля єдиний податок
в розмірі 100,00 грн. щомісячно, всього 600,00 грн.. 17.12.2007 року ОСОБА_1
було видано листок непрацездатності по вагітності на період з 17.12.2007 року
по 20.04.2008 року серія АА № 702667.

Ковельська
районна виконавча дирекція Волинського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності листом від 01.02.2008 року № 86
(а.с.4) відмовила в оплаті даного листа непрацездатності посилаючись на п. 4
Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затв. Постановою КМУ
від 26.09.2001 року № 1266 в зв'язку з відсутністю права на його оплату.

Позивач
-ОСОБА_1звернулась з позовною заявою в якій просила зобов'язати Ковельську
районну виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності оплатити листа непрацездатності.

Ухвалою
суду від 23.05.2008 року залучено відповідачем по справі Виконавчу дирекцію
Волинського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Заявою
від 19.06.2008 року позивач уточнив позовну вимогу та просить визнати
неправомірними дії відповідача в частині відмови в оплаті страхового випадку.

Дослідивши
наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов
висновку, що уточнена вимога позивача підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Згідно
п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами
зумовленими народженням та похованням»№ 2240-ІІІ від 18.01.2001 року (надалі
Закон № 2240-ІІІ) особи, які застраховані на добровільних засадах у Фонді
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, та фізичні особи
(підприємці, що сплачують єдиний податок (крім осіб, які знаходились у
страхових випадках, передбачених цим Законом, або у відпустці для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку), мають право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за цим Законом за умови сплати страхових
внесків (встановленого розміру єдиного податку) не менше повних шести
календарних місяців протягом останніх дванадцяти календарних місяців перед
настанням страхового випадку.

Згідно
п. 3 ст. 6 Закону України № 2240-ІІІ загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності
підлягають особи, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які
займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в
тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих
спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги
відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до
діючого законодавства.

Статтею
112 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»передбачалось, що
особи, які застраховані на добровільних засадах у Фонді соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності та фізичні особи - підприємці, що сплачують
єдиний податок, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за
цим Законом, за умови сплати страхових внесків (встановленого розміру єдиного
податку) не менше шести місяців протягом календарного року перед настанням
страхового випадку.

Тобто,
як випливає із вищезазначених нормативних актів підставою для виплати
матеріального забезпечення є сплата страхового внеску або єдиного податку не
менше ніж за шість місяців до настання страхового випадку.

Як
слідує з матеріалів справи підприємець ОСОБА_1 зареєстрована платником єдиного
податку згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від 08.06.2007 року, з
01.07.2007 року по 31.12.2007 року, діяльність -медична практика.

Згідно
ст. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»від
03.07.1998 року № 727/98 (в редакції Указу № 746/99 від 28.06.1999 року)
суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.

Відділення
Державного казначейства наступного дня після надходження коштів перераховують
суми єдиного податку у таких розмірах, в т. ч. на обов'язкове соціальне
страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння
зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються
відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а
також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Відповідно
до п. 2 Порядку видачі свідоцтва про оплату єдиного податку, затв. наказом ДПА
України 29.10.1999 року № 599 та зареєстр. в МЮ 02.11.1999 року за № 752/4045
підставою для видачі Свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до цього Порядку та
платіжного документа (квитанція, копія платіжного доручення з відміткою
банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не
менше ніж календарний місяць. Заява має бути подана не пізніше ніж за 15 днів
до початку кварталу, з якого він обирає спосіб оподаткування доходів за єдиним податком
за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів, термін
сплати яких настав на дату подання заяви. У разі щомісячної сплати єдиного
податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за
тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

З
матеріалів справи вбачається, що попередня сплата єдиного податку позивачем
була проведена 05.06.2007 року, наступні періоди сплати 04.07.2007 року,
07.08.2007 року, 07.09.2007 року, 08.10.2007 року, 08.11.2007 року (а.с.5),
тобто загальна сплата єдиного  податку
проведена за шість місяців протягом останніх дванадцяти календарних місяців
перед настанням страхового випадку, який згідно листа непрацездатності № 702667
настав 17.12.2007 року (а.с.8), що підтверджено також довідкою Ковельської МДПІ
№ 7949/1017-223 від 13.06.2008 року.

Згідно
ст. 8 Закону України 3 2240-ІІІ спори, що виникають з правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності в порядку, встановленому статутом Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності, та в судовому порядку.

Відповідно
до п.п.1 п. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється
на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи
те, що позивачем ОСОБА_1 виконано вимоги ст. 4 Закону України № 2240-ІІІ та ст.
112 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»в частині сплати страхових
внесків (встановленого розміру єдиного податку) не менше шести місяців протягом
календарного року перед настанням страхового випадку, суд вважає відмову
відповідача в оплаті листка непрацездатності неправомірною, а тому задовільняє
адміністративний позов.

Посилання
відповідача на п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням №
1266, яким передбачено, що  як підставу відмови
в оплаті листа непрацездатності суд вважає безпідставним, оскільки зазначене не
може змінювати положень Законів України № 2240-ІІІ та «Про державний бюджет
України на 2007 рік».

Керуючись
Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими
народженням та похованням», «Про державний бюджет України на 2007 рік», Указом
Президента України «Про спрощену систему оподаткування2, Порядком видачі
свідоцтва про оплату єдиного податку, ст.ст. ст.ст. 17, 86,158-160 КАС України,
господарський суд,

постановив:

1.          Позов задоволити.

2.          Визнати незаконними дії
Ковельської районної виконавчої дирекції Волинського відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в частині відмови в
оплаті листка непрацездатності  серії АА
№ 702667 виданого ОСОБА_117.12.2007 року.

На постанову  через суд
першої інстанції може бути  подано
заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови
в повному обсязі.

Апеляційну  скаргу може бути подано через суд першої
інстанції протягом двадцяти днів після
подання заяви  про апеляційне
оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду
апеляційної  інстанції.

Апеляційну скаргу може  бути
подано без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
установлений для подання  заяви про
апеляційне  оскарження.

Постанова набирає  законної сили
після закінчення строків для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                        Костюк
С.В.

Дата
виготовлення повного

тексту
постанови 24.06.2008 року