ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.08
Справа №11-07/996

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

, Яценко О.М.

при секретарі: Акімовій
Т.М.

за участю представників:

від прокуратури м.
Енергодара: Романов Р.О. (довіреність від 17.06.2008 р.  № 05/1-170вих);

від Енергодарської
міської ради: не з'явився;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не
з'явився,

від прокуратури
Запорізької області: не з'явився;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи та апеляційне подання Заступника прокурора
Запорізької області, м. Запоріжжя,

на ухвалу господарського
суду Запорізької області від 02.06.2008 р.

у справі № 11-07/996

за позовом Прокурора м.
Енергодара, м. Енергодар Запорізької області, в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах - Енергодарської міської ради, м. Енергодар Запорізької області, в
особі позивача - Комунального підприємства “Підприємство комунальної
власності”, м. Енергодар Запорізької області,

до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Енергодар Запорізької області,

про стягнення 1681,65
грн.,

ВСТАНОВИВ:

На підставі розпорядження
голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1275 від 16.07.2008 р.
справа № 11-07/996 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий -
Федоров І.О., судді: Яценко О.М., Хуторной В.М. Колегія суддів прийняла справу
до провадження.

За клопотанням прокурора
розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації
судового процесу, за його згодою в судовому засіданні 17.07.2008 р. оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського
суду Запорізької області від 02.06.2008 р. у справі № 11-07/996 (суддя Яцун
О.В.) позовну заяву прокурора м. Енергодара в інтересах держави в особі органу,
уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах
Енергодарської міської ради в особі позивача Комунального підприємства
«Підприємство комунальної власності» до відповідача Приватного підприємця
ОСОБА_1. повернуто без розгляду на підставі п.п. 3, 6 ст. 63 ГПК України.

Ухвалу мотивовано тим, що
прокурор не обґрунтував в позовній заяві, у чому полягають інтереси держави за
даним позовом, не надав належних доказів надсилання відповідачу копії позовної
заяви з доданими до неї документами, не вказав розрахункового рахунку
відповідача.

Не погоджуючись з
прийнятою судом ухвалою, заступник прокурора Запорізької області подав
апеляційне подання, в якому просить суд вказану ухвалу скасувати та направити
справу до господарського суду Запорізької області для розгляду по суті. На
підтвердження своїх доводів посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм матеріального і процесуального права. Заявником  у позовній заяві визначено предмет спору -
стягнення заборгованості за договором надання комунальних послуг. Апелянт
вважає, що невиконання відповідачем умов цього договору завдає шкоду інтересам
держави, що в свою чергу зобов'язує органи прокуратури, відповідно до ст. 121
Конституції України представляти інтереси держави у суді. Зазначає, що позов
подано в інтересах держави, визначено орган, уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того, зауважує, що
відсутність зазначення в позовній заяві розрахункового рахунку відповідача не є
підставою для повернення позовної заяви. Також зауважив, що до позовної заяви
додано належні докази надсилання копії позовної заяви сторонам.

У судовому засіданні
прокурор підтримав доводи, викладені в апеляційному поданні, просить його
задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати місцевому
господарському суду для розгляду по суті.

Позивач та Енергодарська
міська рада своїх представників у судове засідання не направили, про час і
місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від Енергодарської
міської ради надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без
участі її представника.

Відповідач відзиву на
апеляційне подання не надав, свого представника в судове засідання не направив,
про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів дійшла
висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційного
подання по суті, і оскільки згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі, вважає, що розгляд  апеляційного
подання можливий без присутності представників Енергодарської міської ради,
позивача та відповідача. У зв'язку з цим задовольнила клопотання Енергодарської
міської ради.

Відповідно до ст. 99 ГПК
України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Суд, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм
процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційне
подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст.
121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Такі
випадки передбачені ст. 33 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 2
Господарського процесуального кодексу України (порушення справ за позовними
заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в
інтересах держави) тощо.

Представництво
прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в
суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких
одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені
іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах,
набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки. Представництво
прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів
представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом
суб'єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх
реалізації.

Отже, за змістом п. 2 ст.
121 Конституції України та ст. ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу
України під представництвом інтересів держави в господарському суді треба
розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи повноваження щодо захисту
інтересів держави, вчиняє процесуальні дії. Ці дії згідно з частинами першою та
другою ст. 29 Господарського процесуального кодексу України включають звернення
прокурора до господарського суду з позовною заявою, участь у справах за його
заявою, у разі коли це передбачено законом або визнано за необхідне
господарським судом, або за ініціативою прокурора, якщо цього вимагає захист
інтересів держави.

Рішенням Конституційного
суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 встановлено, що інтереси держави
відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі
перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних,
економічних, соціальних та інших) дій програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України,
гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки,
охорони землі, як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права
власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю,
частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних
підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою
державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої
інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств,
товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям,
прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, з
посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме
відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави,
обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У позовній заяві прокурор
зазначив, що ненадходження коштів за договором про надання комунальних послуг
від ПП ОСОБА_1. призводить до недостатнього фінансування бюджетної сфери м.
Енергодара, фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання
дитячих дошкільних закладів, об'єктів житлового фонду та об'єктів соціальної
інфраструктури м. Енергодара. Відсутність необхідних коштів для проведення
ремонтних робіт, заміни і оновлення устаткування унеможливлює їх належно
утримувати та ефективно експлуатувати. В результаті порушуються права
територіальної громади міста Енергодара на забезпечення житлово-комунальними
послугами необхідних рівня та якості. Останнє, в свою чергу, є метою створення
і діяльності КП «Підприємство комунальної власності» відповідно до п. 2.1.
Статуту підприємства.

Таким чином, прокурором у
позовній заяві зазначено та обґрунтовано, в чому саме відбулося чи може
відбутися порушення матеріальних та інших інтересів держави.

Місцевий господарський
суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позовна заява підлягає поверненню без
розгляду також на підставі п. 6 ст. 63 ГПК України у зв'язку з тим, що до
позовної заяви не додано доказів направлення позовної заяви з додатками на
адресу відповідача (оригінал фіскального чеку).

У той же час в додатках
до позовної заяви міститься опис вкладення у цінний лист на адресу відповідача
- ПП ОСОБА_1.

Згідно п 3.3. Роз'яснення
Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997р. №02-5/289 «Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України», якщо у
позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але
самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з
посиланням на статтю 63 ГПК. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи
до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Також і згідно ст. 38 ГПК
України, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд
зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі
у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Таким чином, посилання
суду на п. 6 ст. 63 ГПК України не обргунтоване.

Також необґрунтованим є
посилання господарського суду на те, що позовна заява повинна містити
розрахункові рахунки суб'єкта господарської діяльності відповідно до п. 2 ст.
54 ГПК України.

Статтею 54 ГПК України
визначено перелік відомостей, які має містити позовна заява, який не включає в
себе зазначення розрахункових рахунків суб'єктів господарської діяльності.

Виходячи з цього, колегія
суддів вважає, що підстави для повернення позовної заяви у даній справі
відсутні. Оскаржувана ухвала господарського суду підлягає скасуванню як така,
що винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 99,
101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання
Заступника прокурора Запорізької області, м.Запоріжжя, задовольнити.

Ухвалу господарського
суду Запорізької області від 02.06.2008 р. у справі №11-07/996 скасувати.

Справу № 11-07/996
передати на розгляд господарського суду Запорізької області.

Яценко О.М.