У Х В А Л А

31.01.08                                                                                 Справа №
01-10/8-23.

Суддя  Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

ОСОБА_1,
м. Сєвєродонецьк  Луганської області

до   Відкритого акціонерного товариства
"Лисичанський склозавод", м. Лисичанськ Луганської області

про виконання певних
дій

в с т а н о в и в :

До позовної заяви  позивач
не надав:

1.          Доказів сплати  державного мита у встановленому розмірі.

Позивачем
не визначено суму позову, що суперечить вимогам п.3 ч. 2 ст. 54, а також ст. 55
Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись
ч.4 ст. 22 ГПК України суд роз'яснює позивачу, що він має право до винесення
судового рішення по справі збільшити або зменшити суму позовних вимог -залежно
від фактичних обставин справи.

Чинне
законодавство (ГПК; ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 №
7/93 "Про державне мито") не передбачено можливості звільнення
позивачів від сплати державного мита при поданні позову за корпоративними
спорами.

Також
звертаємо вашу увагу, що згідно з п. 14 Інструкції “ Про порядок обчислення та
справляння державного мита “,
затвердженої  наказом Головної
державної податкової інспекції України від 22.04.93 № 15,  при перерахуванні мита з рахунку платника до
суду подається останній  примірник
платіжного доручення, на зворотній стороні якого має міститися напис
кредитної установи наступного змісту : “Зараховано в доход бюджету _____ грн.
(дата)“, засвідчений  двома підписами
посадових осіб кредитної установи та її печаткою.

2. Доказів сплати витрат на
інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.

Господарський
процесуальний кодекс України не передбачає можливості звільнення позивачів, за
позовами поданими до господарського суду, від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, розмір яких встановлено у
сумі 118 грн.

3. Належних доказів надіслання чи
вручення  відповідачу  копії позовної заяви та доданих до неї
документів.

Згідно
чинного законодавства належними доказами направлення копії заяви і доданих до
неї документів іншим сторонам по справі можуть бути реєстр опису вкладення,
завірений відповідним відділенням зв'язку, та фіскальний чек, касовий чек,
розрахункова квитанція тощо, які підтверджують факт надання послуги відділенням
зв'язку. Належними доказами направлення копії заяви і доданих до неї документів
іншим сторонам по справі можуть бути як оригінали вищезазначених документів,
так і копії, належним чином завірені.

Крім
того, слід звернути увагу на наступне.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
сторонами  та  іншими
учасниками судового процесу.

Згідно
ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в  належним
чином засвідченій копії. Копії документів доданих до позовної заяви не
посвідчені належним чином, а відтак не можуть бути належним доказом у справі.

За
таких обставин дану позовну заяву слід повернути без розгляду.

На підставі викладеного,
керуючись п.п. 4, 6, 10 ст.63 Господарського процесуального кодексу  України, суд

у х в а л и в :

1.          Повернути  заяву та додані до   неї документи заявнику без розгляду.

2.          Повернення  заяви не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного
порушення.

Додаток (тільки заявнику) :
-на “ 16 ”  аркушах .

Суддя                                                                                                    А.П.
Середа