ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.04.08
Справа № 11/44пд.

За позовом  Сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю «Лисичанський», с. Лисичанське Попаснянського району
Луганської області

до  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Лисичанськ Луганської області

про
розірвання договору оренди

суддя  Москаленко М.О.

секретар судового засідання Мелехова
О.С.

в присутності представників сторін:

від позивача -  Войлов В.В., дов. б/н від 03.04.2008

від відповідача  -не прибув

в с т а н о в
и в:

Суть спору: позивачем
заявлено вимогу про  розірвання
укладеного між сторонами договору оренди
№ 1  від 10.04.2007.

Відповідач в судове засідання
вдруге не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином з урахуванням факту направлення
господарським судом за належною адресою відповідача ухвал суду рекомендованою
поштою.

Позовні вимоги мотивовані позивачем
фактом укладення сторонами 10.04.2007 договору № 1 оренди нежитлового
приміщення, а саме нежитлової будівлі (консервного цеху) та прилягаючої до
вказаної будівлі території.  Посилаючись
на фактичну зміну власника  приміщення,
що було передане в оренду відповідачеві, та укладення новим власником будівлі  нового договору оренди з іншим орендарем,
відповідач заявив вимогу про розірвання раніше укладеного з відповідачем
договору оренди.

Відзив на позовну заяву та інші
витребувані господарським судом документи відповідачем не надані, тому справа
на підставі приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України
розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, вислухавши присутнього в судових засіданнях представника позивача,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, з таких підстав.

10.04.2008 між СТОВ
«Лисичанський»та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладеного договір № 1
оренди нежитлового приміщення (далі за текстом - договір), у відповідності з
умовами пункту 1.1 якого Орендодавець (позивач у справі) передав, а Орендар
(відповідач у справі) прийняв в оренду нежитлову будівлю (консервний цех) за
адресою вул. Дорожна, 2-б, с. Лисичанське, загальною площею 401, 4 кв. м, а.
також прилягаючу територію загальною площею 401, 4 кв. м.

У відповідності з умовами пункту
4.1 договору він укладений сторонами на строк три  роки, набирає
сили з моменту його підписання обома сторонами та діє до 10.04.2010.

У відповідності з дозволом від
20.07.2007 на реалізацію активів позивача, які перебувають у податковій заставі
ДПІ у Попаснянському районі за результатами
торгів на аукціоні, що зафіксовані відповідним протоколом  (а.с. 16), позивачем   було укладено договір від 31.07.2007
купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення,
майна), яка підлягає продажу на аукціоні. За наслідками укладення
вказаного договору купівлі-продажу власником об”єкту нерухомості, а саме
приміщення консервного цеху з підвалом загальною площею 811, 1 кв. м,
приміщення овочесховища з прибудовами загальною площею 1273 кв. м, стала
фізична особа ОСОБА_2.

Вимога позивача про розірвання
укладеного з відповідачем договору оренди нежитлового приміщення мотивована
саме фактом зміни власника цього нежитлового приміщення за результатами
укладення зазначеного вище договору купівлі-продажу.

За результатами дослідження під час
судового розгляду справи укладеного сторонами договору судом було встановлено,
що договір оренди нежитлового приміщення (будівлі консервного цеху) № 1 від
10.04.2007 сторонами був укладений терміном на три роки, нотаріально його
сторонами не посвідчувався, державна реєстрація правочину жодною зі сторін не
здійснювалася.

Вказаний факт не був спростований
сторонами і під час судового розгляду справи.

У відповідності з приписами  ст. 209 Цивільного кодексу України правочин,
вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у  випадках, встановлених законом, або
домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом
або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення
такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст
правочину, посвідчувального напису.

Згідно з ч. 4 ст. 203 Цивільного
кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 793
Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному
посвідченню.

Статтею 794 Цивільного кодексу
України  також встановлено, що договір
найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на
строк не менше ніж на три роки, підлягає державній реєстрації.

Приписами ст. 220 Цивільного
кодексу України встановлено наслідки недодержання сторонами правочину вимог
закону про його нотаріальне посвідчення. Так, у разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Статтею 215 Цивільного кодексу
України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 236 Цивільного
кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

З урахуванням викладеного вище суд
доходить висновку про те, що укладений сторонами у справі договір оренди
нежитлового приміщення  № 1 від
10.04.2007 укладений без дотримання встановленої законом форми і є  нікчемним, а тому вимога про розірвання
вказаного вище нікчемного правочину є необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

З урахуванням викладеного у
задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати у відповідності з
приписами ст.  49 Господарського
процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 203, 209, 215, 220,
236, 793, 794  Цивільного кодексу
України,  ст. 48 Цивільного кодексу УРСР,
ст.ст. 33, 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,
суд

в и
р і  ш и в :

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Дата підписання повного тексту
рішення, оформленого у відповідності з приписами ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України -22.04.2008.

Суддя                                                                                           М.О.
Москаленко