Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2008 року Справа № 05/150-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміної О.А.(доповідач), судді Олійник В.Ф., Гончар Т.В.

при секретарі Бєляєвій І.І.

за участю представників сторін:

позивача – Баришевського О.В., дов.№б/н від 11.06.08 (у справі)

відповідача – Портика В.О., дов.№1 від 06.04.07 р. (копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Харківський завод „Гідропривід” (вх. № 1961Х/2-6)

на рішення господарського суду Харківської області від 31 липня 2008 року по справі №05/150-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Харківський завод „Гідропривід”, м.Харків

до ДП ВАТ „УМР” „ДП ОАО УМР „Добро-Буд”, м.Харків

про стягнення 87627,22 грн., -

встановила:

У травні 2008 року Відкрите акціонерне товариство „Харківський завод „Гідропривід” звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнуто з ДП ВАТ „УМР” „ДП ОАО УМР „Добро-Буд” безпідставно отримані грошові кошти в сумі 87627,22 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 31 липня 2008 року (суддя Ольшанченко В.І.) в задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Харківський завод „Гідропривід”, з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, просив його скасувати, як незаконне та необґрунтоване, та таке, що винесене при порушенні норм матеріального і процесуального права. Просив рішення господарського суду від 31 липня 2008 року скасувати, прийняти нове, яким стягнути на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 87627,22 грн. Крім того, позивач звернувся з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач, ДП ВАТ „УМР” „ДП ОАО УМР „Добро-Буд”, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення господарського суду Харківської області від 31 липня 2008 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване, прийняте при повному з'ясуванні і доведеності обставин, що мають значення для справи, а апеляційну скаргу –залишити без задоволення.

Перевіривши, в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, повноту встановлення обставин справи і докази по справі на їх підтвердження та їх юридичну оцінку судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 27 квітня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством „Гідропривід”, правонаступником якого є позивач - Відкрите акціонерне товариство „Харківський завод „Гідропривід”, та відповідачем був укладений договір генерального підряду №142, за умовами якого позивач (замовник) доручає, а відповідач (генпідрядник), в свою чергу, приймає на себе зобов’язання по виконанню будівельно-монтажних і ремонтно-будівельних робіт по об’єктах позивача. При цьому, генпідрядник виконує будівельно-монтажні і ремонтно-будівельні роботи згідно проектно-кошторисній документації з 27 квітня 2004 року по 31 грудня 2005 року, як це визначено у пункті 2.1 –2.3 спірного договору. Пунктом 5.2 цього договору передбачена попередня оплата в розмірі 30% від договірної ціни. Замовник здійснює щомісячні платежі генпідряднику на підставі форми №КБ-3, згідно форми №КБ-2в, підписаних уповноваженими представниками сторін протягом 10 днів (п.5.3 -.5.4). Оплата виконаних робіт здійснюється до 20 числа місяця, наступного за звітним. Згідно пунктів 6.1, 6.2 цього договору генпідрядник зобов’язується виконати якісно будівельно-монтажні і ремонтно-будівельні роботи у відповідності до СНіП, ТУ, ДБН, діючих на території України. Строк здачі об’єкту визначається графіком виконання робіт, затвердженим замовником, узгодженим генпідрядником, що є невід’ємною частиною договору.

Слід зазначити, що ані в суд першої інстанції, ані в суд апеляційної інстанції сторони не надали проектно-кошторисну документацію та договірну ціну, посилаючись на їх відсутність.

Генпідрядник ДП ВАТ „УМР” „ДП ОАО УМР „Добро-Буд”, відповідач по справі, свої зобов’язання за спірним договором виконав повністю, а позивач прийняв їх, що підтверджується копіями актів приймання виконаних підрядних робіт (форми №КБ-2в) №23 за серпень 2005 року, №25 за вересень 2005 року, №15 за червень 2006 року, №20 за серпень 2006 року, №24 за жовтень 2006 року та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форми № КБ-3) за відповідні періоди.

При цьому, підрядні роботи, виконані відповідачем та прийняті позивачем, оплачені останнім повністю, що підтверджується копіями платіжних доручень та банківських виписок з особового рахунку позивача.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін під час судового засідання, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Так, в своїй апеляційній скарзі заявник зазначає, що 10 квітня 2008 року комісією з числа працівників позивача було встановлено невідповідність кількості матеріалів та кількості робіт, відображених в актах, фактичним обсягам виконаних робіт, про що нібито складено акт. Але такого акту ні господарському суду, ні апеляційному позивач не надав.

Крім того, при здійсненні ремонтно-будівельних робіт на об’єкті „Покрівля” проводилась велика кількість прихованих робіт, на які згідно п.8.7 ДБН А.3.1-5-96 повинні складатися акти огляду прихованих робіт, але жодного такого акту не було підписано.

На думку позивача перелічені в позові роботи були виконані та включені відповідачем до вказаних актів без доказів їх виконання, а тому кошти в сумі 87627,22 грн., сплачені за їх виконання, є отриманими без достатньої правової підстави.

Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Так, відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно частин 1-2 статті 853 цього ж Кодексу замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Акти приймання виконаних підрядних робіт свідчать, що роботи, віднесені позивачем до прихованих, були виконані відповідачем, включені до цих актів та прийняті позивачем.

Отже, позивач мав право перевіряти хід та якість робіт, але таким правом не скористався, прийняв роботи без перевірки та не заявив своєчасно про виявлені недоліки. В зв’язку з чим позивач втратив право посилатися на ці відступи від умов договору.

Позивач наполягає на необхідності складання актів огляду прихованих робіт для підтвердження їх виконання, але виконання відповідачем цих „прихованих робіт” підтверджується включенням їх до актів приймання виконаних підрядних робіт (форми №КБ-2в) №23 за серпень 2005 р., №25 за вересень 2005 р., №15 за червень 2006 р., №20 за серпень 2006 р., №24 за жовтень 2006 р. та їх оплатою.

Доказів, які б підтверджували невиконання відповідачем цих „прихованих робіт” –позивач суду не надав.

Крім того, позивач зазначає, що роботи, передбачені актами приймання виконаних підрядних робіт, залишаються не прийнятими, оскільки між сторонами не підписаний акт вводу в експлуатацію, передбачений пунктом 6.3 спірного договору.

Проте, як вже зазначалось місцевим судом, ремонт покрівлі не є закінчений будівництвом капітальний об’єкт і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 05 серпня 1992 року та сумісного наказу Державного комітету статистики України і Державного комітету України по будівництву і архітектурі від 21 червня 2002 року №237/5 не вимагається введення його в експлуатацію та складання відповідного акту.

Відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, кошти в сумі 87627,22 грн., сплачені за спірним договором, не можна вважати отриманими без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Отже, колегія суддів вважає, що Відкритим акціонерним товариством „Харківський завод „Гідропривід” не було надано жодного доказу, на підтвердження своїх вимог до відповідача, а тому його вимоги щодо скасування рішення задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів доходить висновку, що заперечення Відкритого акціонерного товариства „Харківський завод „Гідропривід”, наведені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано відповідних доказів, а господарський суд Харківської області дав належну юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 31 липня 2008 року по справі № 05/150-08 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарсько процесуального кодексу України, -

постановила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Харківський завод „Гідропривід” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 31 липня 2008 року по справі № 05/150-08 залишити без змін.

Повний текст постанови підписано 06 жовтня 2008 року.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

суддя В.Ф. Олійник

суддя Т.В. Гончар