ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2008 Справа № 9/113-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач),

суддів –Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О.

при секретарі –Міняйло В.В.

за участю представників сторін:

позивач: Остапенко О.І.

відповідач: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства „Дніпроліфт” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.08р. у справі № 9/113-08

за позовом Міського комунального підприємства „Дніпропетровські теплові мережі”, м. Дніпропетровськ

до Міського комунального підприємства „Дніпроліфт”, м. Дніпропетровськ

про стягнення 3890 грн. 75 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року МКП „Дніпропетровські теплові мережі” звернулося з позовом про стягнення з відповідача 3 558,44 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 332,31 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за договором.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2008 року у справі № 9/113-08 (суддя Подобєд І.М..) позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягнуто 3 558,44 грн. та 332,31 грн. пені за прострочення платежу.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що відповідачем не виконані зобов’язання з оплати вартості отриманого товару; факт наявності заборгованості підтверджується матеріалами справи; відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань передбачена договором.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення. При цьому скаржник посилається на неповне з’ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а саме, погашення суми заборгованості у повному обсязі, відсутність боргу на час винесення рішення у справі та пропуск позивачем строку позовної давності на стягнення пені.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу підтвердив факт погашення суми боргу на момент винесення рішення у справі та заперечив доводи щодо пропуску строку позовної давності. З огляду на оплату боргу позивач просить рішення суду першої інстанції змінити.

Про час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином, відповідач наданим процесуальним правом на участь його представника в судовому засіданні не скористався.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, 15.10.04р. між МКП „Дніпропетровські теплові мережі” (Енергопостачальна організація) та МКП „Дніпроліфт” (Споживач) було укладено договір за № 040026 на постачання теплової енергії, згідно якого позивач зобов’язався поставляти теплову енергію в гарячій воді в потрібних споживачу обсягах , а відповідач –оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

Сторонами за договором були узгоджені всі істотні умови договору, у тому числі порядок розрахунків, відповідно до якого споживачу належало не пізніше ніж за п’ять діб до початку розрахункового періоду сплачувати вартість теплової енергії по власним платіжним дорученням та здійснювати остаточний рахунок після одержання рахунку постачальника.

На виконання договірних зобов’язань позивачем з жовтня 2006р. – по квітень 2007р. було поставлено теплової енергії на загальну суму 4 558,44грн., що підтверджується двосторонніми актами приймання-передачі виконаних робіт та рахунками позивача.

На погашення вказаної суми заборгованості відповідачем платіжними дорученнями №234 від 27.03.07р. та №80 від 11.04.08р. було перераховано 4847,78грн. Факт погашення заборгованості у повному обсязі до винесення рішення у справі посвідчується документально та підтверджується позивачем.

За вказаних обставин підстави для задоволення позову в частині основного боргу відсутні.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем оплата спожитої теплової енергії здійснена несвоєчасно, з простроченням строків, встановлених договором.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну оплату спожитої теплової енергії передбачена п. 8.2.3 договору. Таким чином, нарахування штрафних санкцій здійснено позивачем у відповідності до умов договору та приписів Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Посилання скаржника на пропуск позивачем строків позовної давності на стягнення пені не приймається колегією суддів.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення по справі.

Вимоги щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності відповідачем при розгляді справи судом першої інстанції не заявлялися.

Однак, якщо навіть погодитись з доводами скаржника та застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені, то підстав для скасування рішення в даній частині також не убачається. З урахуванням строку позовної давності період, за який підлягає нарахуванню пеня, становить з 26.02.07р. по 15.10..07р.; сума пені за вказаний період складає 337,45 грн.; позивачем штрафні санкції нараховані і заявлені в меншій сумі та правомірно задоволені господарським судом.

З огляду на викладене апеляційну скаргу належить задовольнити частково, рішення господарського суду змінити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства „Дніпроліфт” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2008 року у справі №9/113-08 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

„Стягнути з Міського комунального підприємства „Дніпроліфт” на користь Міського комунального підприємства „Дніпропетровські міські теплові мережі” 332 грн. 31 коп. пені, 8 грн. 71 коп. витрат по сплаті державного мита та 10 грн. 07 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.”

В решті рішення залишити без змін.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Судді: І. В. Тищик

Л.О. Чимбар