ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"05" травня 2008 р.

Справа
№  5/126

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Шевчук О.Б.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу №
5/126

за
позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
АДРЕСА_2

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Фонду комунального майна Олександрійської міської ради, м.
Олександрія, пр. Леніна, 59,

про
усунення перешкод у користуванні приміщенням,

та
зустрічний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2

до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про
визнання угоди недійсною,

за
участю представників сторін:

від
позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_3.,
довіреність б/н від 05.03.2008 р.;

від
відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - участі не
брали.

від
третьої особи за первісним позовом - участі не брали.

Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов про зобов'язання суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 звільнити нежитлове
приміщення загальною площею 23,8 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач
подав заяву від 28.08.2006 № 145 про зміну предмета позову, в якій зазначена
вимога до первісного відповідача: зобов'язати суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичну особу ОСОБА_2 виконати п. 4.11 Договору суборенди від 17
червня 2005 р., а саме повернути нежитлове приміщення загальною площею 23,8 кв.
м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

У
судовому засіданні 09.11.06 позивач подав заяву № 75 від 09.11.06 про зміну
предмета первісного позову, у якій зазначена наступна вимога до первісного
відповідача: зобов'язати суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу
ОСОБА_2 повернути йому нежитлове приміщення загальною площею 23,8 кв. м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку із закінченням 06 травня 2006 року
строку договору суборенди приміщення № 01 від 17 червня 2005 року.

Остаточно
свої вимоги позивач виклав в заяві про уточнення позовних вимог №42 від
21.03.2008 р. та просить зобов'язати суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 повернути шляхом звільнення нежитлове приміщення загальною площею 23,8
кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_3.

Господарським
судом спільно з первісним позовом розглядається зустрічний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсним з моменту вчинення договору суборенди нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) від 17 червня 2005 р. № 01, який укладений між СПД ОСОБА_2
та СПД ОСОБА_1. щодо суборенди приміщення площею 23,8 кв. м.

Ухвалою
господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2006 року  провадження у даній справі було зупинено до
вирішення, пов'язаної з нею, іншої цивільної справи №2-4425, що розглядається
Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, та набрання
законної сили судовим рішенням у вказаній цивільній справі.

Ухвалою
від 26.02.2008 року провадження у  справі
№5/126 поновлено.

В
процесі  розгляду даної справи
відповідачем за первісним позовом було заявлено клопотання про припинення
провадження у даній справі на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки за висновком останнього даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах.

Розглянувши
наявні матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача за первісним позовом, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
як фізична особа-підприємець, зареєстрований
11.12.2002 р., що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця  серії НОМЕР_1
(т.1, а.с.9).

Відповідно
до договору оренди нерухомого майна
приміщення № 46 від 10 серпня 2004 року, укладеного між Фондом
комунального майна Олександрійської міської ради та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 останній орендував нежитлове приміщення загальною площею
601.9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ( т.1, а.с.10).

В
подальшому приватний підприємецьОСОБА_1. набув права власності на  нежитлове приміщення загальною площею 625,6
кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, на підставі договору №005 купівлі-продажу
приміщення шляхом викупу, укладеного між Фондом комунального майна
Олександрійської міської ради та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом
Олександрійського міського округу ОСОБА_4 01.02.2006 р. та зареєстрованого в
реєстрі за НОМЕР_2 (т.1, а.с.12-13). При цьому, господарський суд враховує, що   дане приміщення використовувалось та
використовується  під розміщення об'єкту
торгівлі, тобто  з метою  здійснення
первісним позивачем його підприємницької діяльності.

17
червня 2005 року між фізичною особою-підприємцемОСОБА_1 (надалі - СПДОСОБА_1.) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - СПД ОСОБА_2) було укладено
договір суборенди нерухомого  майна
(будівель, споруд, приміщень) № 01 (т.1, а.с.15-16), згідно з яким СПД ОСОБА_1.
передав, а СПД ОСОБА_2 прийняв в строкове платне користування нежиле
приміщення, загальною площею 23.8 кв.м., що розташоване вАДРЕСА_3, для  розміщення об'єкту торгівлі.

На
виконання умов п.2.1. цього договору сторонами підписано акт передачі
приміщення (будівлі) в суборенду (т.1, а.с.18).

Відповідно
до п. 9.1 цього договору сторони домовились, що строк дії  договору суборенди - з 17 червня 2005 року по
9 серпня 2005 року. Згідно з п. 9.6 договору у разі відсутності заяви однієї з
сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом
1 місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Враховуючи
умови договору, а також те, що  жодна із
сторін не заявляла про припинення договору оренди, строк дії договору
неодноразово продовжувався на термін - 54 дні (строк дії договору, визначений в
п.9.1), а саме: з 10 серпня 2005 року по 2 жовтня 2005 року, з 3 жовтня 2005
року по 25 листопада 2005 року, з 26 листопада 2006 року по 18 січня 2006 року,
з 19 січня 2006 року по 13 березня 2006 року та з 14 березня 2006 року по 6
травня 2006 року.

Відповідно
до порядку, визначеного пунктом 9.6 договору, та враховуючи, що строк  користування приміщенням закінчився  6 травня 2006 року, 10 травня 2006 року  СПДОСОБА_1. направив на адресу відповідача
повідомлення про те, що він має намір використовувати передане в суборенду  СПД ОСОБА_2 приміщення для власних потреб та
не має наміру продовжувати договірні відносини і запропонував в строк до 5
червня 2006 року звільнити займане приміщення.

30
травня 2006 року на  адресу СПД ОСОБА_1
надійшов лист від відповідача, який
відмовився від виконання зазначеної вимоги, аргументуючи свою позицію
розслідуванням кримінальної справи.

У
зв'язку з відмовою відповідача повернути орендовану частину приміщення,  фізична особа-підприємецьОСОБА_1. звернувся
за захистом свого порушеного права та просить
зобов'язати суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2  повернути
орендоване  ним, на підставі
договору суборенди нерухомого  майна
(будівель, споруд, приміщень) № 01 від 17.06.2005 р.,  нежитлове приміщення загальною площею 23,8
кв. м., що розташоване в АДРЕСА_3

Не
погоджуючись з вимогами позивача, відповідач подав зустрічний позов та просить
визнати недійсним  укладений
сторонами  17.06.2005 р.  договір суборенди нерухомого  майна (будівель, споруд, приміщень) № 01
(надалі - договір суборенди №01).

Обґрунтовуючи
свою позицію відповідач посилається на те, що
СПД ОСОБА_1не набув  права оренди
на нежитлове приміщення поАДРЕСА_3 згідно договору  оренди нерухомого майна приміщення від
10.08.2004 р. №46, в силу нікчемності цього договору, оскільки в порушення  вимог чинного законодавства   даний договір не був посвідчений
нотаріально. Враховуючи те, що  цей
договір не було посвідчено нотаріально, та не проведено його державну
реєстрацію в  органах БТІ, за висновком
відповідача такий договір є неукладеним. А тому відповідач вважає, що позивач
не мав  підстав для укладення договору
суборенди. Крім того, відповідач посилається на те, що  він використовує  спірне приміщення на підставі договору
суборенди нерухомого майна (будівель споруд, приміщень) №19 від 27.10.1999 р.
(т.1, а.с.83,84), укладеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з Фондом  комунального майна Олександрійської міської
ради.

Розглядаючи
зустрічний позов, господарський суд, вважає його таким, що не підлягає
задоволенню.

Вирішуючи
спір в даній частині, господарський суд враховує норми  ст. 793 Господарського кодексу України,  в редакції, яка діяла на момент укладення
договору оренди нерухомого майна приміщення від 10.08.2004 р. №46, частина
друга якої передбачає, що договір найму будівлі або іншої  капітальної
споруди (їх окремої
частини)   строком   на один рік
і  більше  підлягає
нотаріальному  посвідченню.  В силу ст. 794 цього кодексу  такий договір підлягає державній реєстрації.

Як
вбачається із матеріалів справи, фізичною особою-підприємцемОСОБА_1 10.08.2004
р. укладено з Фондом комунального майна Олександрійської міської ради договір
оренди нерухомого майна  приміщення № 46
(т.1, а.с.10). За умовами цього договору
первісному позивачу в оренду передано
нежитлове приміщення загальною площею 601.9 кв.м., що розташоване  у АДРЕСА_3

Пунктом
2.1. цього договору визначено, що договір оренди укладений на термін з 10
серпня 2004 року по 09 серпня 2005 року.

Згідно
з вимогами  ч. 1 ст. 254 ЦК України строк,
що визначений роками спливає у відповідні місяць та число останнього року
строку.

Відповідно
до вимог ст. 253 ЦК України перебіг
строку   починається   з
наступного  дня  після відповідної календарної дати або
настання події,  з якою пов'язано його початок.

Таким
чином, строк дії договору оренди від 10 серпня 2004 року  починається з 11 серпня 2004 року.

Оскільки
згідно  п. 2.1  договору оренди нерухомого майна  приміщення №46  сторони визначили строк його дії з 10 серпня
2004 року по  9 серпня 2005 року, то з
урахуванням положень статтей  253 та 254
ЦК України строк дії цього договору
склав 363 дні, що є меншим ніж календарний рік.

Викладеним
спростовуються доводи відповідача щодо нікчемності та неукладеності договору
оренди нерухомого майна  приміщення №
46   від 10.08.2004 року.

Тільки
за умови, коли б строк дії в договорі оренди нерухомого майна приміщення №46
було визначено як один рік, або  -  з 10 серпня 2004 року по 11 серпня 2005 року,
можна було б говорити про те, що спірний договір укладено на строк, що складає
один рік або більше та  необхідність
додержання в момент укладення цього договору
вимог ст.ст. 793, 794 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення та
державної реєстрації.

Крім
того, розглядаючи зустрічний позов, господарський суд враховує  рішення Олександрійського  міськрайонного суду Кіровоградської області
від 28.02.2007 р. у справі №2/440-07 (т.2, а.с.25-29), яке залишене без змін  постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 06.11.2007 р. (т.2, а.с.11-14). Даним рішенням
встановлено, що договір оренди нерухомого майна, укладений між Фондом
комунального майна Олександрійської міської ради та ТОВ фірма "Віт"
від 13.07.1999 р. був припинений з 01.07. 2004 р. та не продовжувався  на новий строк, тому і договір суборенди від
27.10.1999 р. відповідно до вимог ст. 22 Закону України  "Про оренду державного та комунального
майна" припинив свою дію з 01.07.2004 року.

В
силу  вимог ч.2 та 4 ст. 35
Господарського процесуального кодексу України
факти,   встановлені  рішенням
господарського  суду  (іншого
органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду
однієї  справи,  не
доводяться  знову  при вирішенні інших спорів, в яких  беруть участь ті самі сторони; рішення суду з
цивільної справи, що набрало законної сили,
є  обов'язковим  для господарського суду щодо фактів, які
встановлені  судом і мають значення для
вирішення спору.

Оскільки  вищезазначеним рішенням  Олександрійського міськрайонного суду
встановлено факт припинення з 01.07.2004 р. дії договору  суборенди
нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №19 від 27.10.1999 р.,
який укладено між СПД ОСОБА_2 та Фондом комунального майна Олександрійської
міської ради, посилання відповідача на те, що спірне приміщення він
використовує на підставі договору від 27.10.1999 р. є безпідставним.

З
огляду на викладені обставини, відповідачем не доведено того, що  договір суборенди нерухомого  майна (будівель, споруд, приміщень) № 01 від
17 червня 2005 року між  СПД ОСОБА_1.
та  СПД ОСОБА_2 було укладено без наміру
створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Отже,
в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Вирішуючи
спір в частині зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2  повернути фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1шляхом звільнення, нежитлового приміщення загальною площею 23,8 кв.м.,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3, господарський суд враховує наступне.

Матеріалами
справи доведено, що  відповідач за
первісним позовом  орендував нежитлове
приміщення загальною площею 23,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3,
на підставі  укладеного з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 договору суборенди нерухомого  майна (будівель, споруд, приміщень) № 01 від
17  червня 2005 року.

Враховуючи
положення  ч. 1 ст. 764 Цивільного
кодексу України, умови пунктів 9.1. та 9.6. цього договору та  відсутність заперечень  СПД ОСОБА_1
даний договір діяв по 06.05.2006 року.

Однак,
в подальшому  10.05.2006 р. СПДОСОБА_1.
направив свої заперечення щодо продовження дії
цього договору, повідомивши відповідача
за первісним позовом про те, що він має намір використовувати передане в
суборенду  СПД ОСОБА_2 приміщення для
власних потреб.  Докази   направлення відповідачу за первісним позовом
такого повідомлення та отримання його останнім міститься в матеріалах
справи  (т.1., а.с. 19, 20).

Правовідносини,
які виникли між сторонами
регулюються  главою 58  Цивільного кодексу України, ст. ст. 283-291
Господарського кодексу України та
Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

В
силу частини 3 статті 774 ЦК України до договору піднайму  застосовуються положення про договір найму.

Відповідно
до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та  комунального майна" та ч. 2 ст. 291
Господарського кодексу України договір оренди припиняється в разі закінчення
строку, на який його було укладено.

Згідно
з ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
у разі закінчення строку дії договору оренди та відмови від його продовження
орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди   на умовах, зазначених у договорі оренди.
Норми цієї статті кореспондуються із нормами
ст. 785 ЦК України, якою передбачено, що у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ.

З
огляду на викладені обставини справи та норми чинного законодавства, вимоги
позивача за первісним позовом є обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Клопотання  СПД ОСОБА_2 про припинення провадження у
даній справі на підставі  п. 1 ч. 1 ст.
80 Господарського процесуального кодексу
України не підлягає задоволенню, оскільки даний спір виник  між фізичними особами-підприємцями  при виконанні господарського договору, а
саме: укладеного сторонами договору суборенди нерухомого  майна (будівель, споруд, приміщень) № 01 від
17  червня 2005 року.

Оцінюючи
договір №005 купівлі-продажу приміщення шляхом викупу, укладений між Фондом
комунального майна Олександрійської міської ради та  ОСОБА_1
01.02.2006 р., зважаючи на те, що на момент укладення цього договору
СПДОСОБА_1. був зареєстрований  фізичною
особою-підприємцем та враховуючи інші матеріали справи, господарський суд
прийшов до висновку, що  нежитлове
приміщення було придбане за даним договором для здійснення   фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.  його підприємницької діяльності.

А
тому,ОСОБА_1., як  фізична
особа-підприємець, має право вимагати усунення перешкод  в користуванні  спірним приміщенням шляхом його звільнення.

З
урахуванням викладеного, в задоволенні зустрічного позову слід  відмовити, а первісний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Витрати  по сплаті державного мита та послуг на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу по первісному та
зустрічному позовах відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України покладаються на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

Керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 60, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний
позов задовольнити повністю.

Зобов'язати
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) повернути фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1(АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_4),  шляхом звільнення, нежитлове приміщення
загальною площею 23,8 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_3.

Наказ
видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

В
задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Стягнути
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_4) витрати по сплаті державного
мита в сумі 85 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ
видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Згідно
ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання.

Рішення
може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської
області.

Суддя                                  О.Б.Шевчук

Дата підписання рішення:
12.05.2008 р.