ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.10.08                                                                                           Справа№ 6/200

За позовом: Прокурора м.Львова в інтересах держави в особі Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго”, м. Львів

до відповідача: Закритого акціонерного товариства “Львівський керамічний завод”, м.Львів

про: стягнення 2384грн. 29коп.

Суддя Гоменюк З.П.

Секретар судового засідання Гривняк Г.Т.

Представники:

від прокуратури: Нагребний І.Я.

від позивача: Лутчин Р.Б. –предст.

від відповідача: не з’явився

Представникам сторін, які з”явилися в судове засідання роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області прокурором м.Львова подано позов в інтересах держави в особі Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго” подано позов до закритого акціонерного товариства “Львівський керамічний завод” про стягнення 1855грн. 60коп. основного боргу, 175грн. 01коп. пені, 36грн. 55коп. 3% річних та 317грн. 13коп. інфляційних витрат.

Ухвалою суду від 11.08.2008р. за даним позовом судом порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 07.10.2008р.

В судовому засіданні 07.10.2008р. представник прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали повністю, просять задоволити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з”явився, письмового пояснення на позов не подав, причин нявки в судове засідання та невиконання вимог суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.08.2008р. № 3407987 (вручене 14.08.2008р.).

Господарському суду представлено достатньо доказів, що дає можливість розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, суд встановив наступне:

01.10.2003р. між ЛМКП „Залізничнетеплоенерго” та ЗАТ “Львівський керамічний завод” було укладено договір №369 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого позивач зобов’язувався поставляти відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених договором.

Однак, відповідач своїх зобов’язань належним чином не виконав, внаслідок чого його заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2007р. по 01.07.2008р. станом на час звернення з позовом становила 1855грн. 60коп.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк та у відповідності до умов договору та вимог цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошових зобов’язань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України за невиконання грошових зобов’язань відповідач зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до представленого розрахунку сума інфляційних втрат становить 317грн. 13коп., а 3% річних - 36грн. 55коп.

За несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію, позивач просить відповідно до п.7.2.3 договору №369 від 01.10.2003р. стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, яка відповідно до представленого розрахунку становить 175грн. 01коп. є обгрунтованою та підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач при наданому йому праві та можливостях позовних вимог належним чином не заперечив, доказів погашення суми боргу не представив. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судові витрати слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст.33,43,49,75,82,84 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Львівський керамічний завод”, м.Львів, вул.Сяйво, 12 ( р/р 0000 у Львівській філії ЛКІБ Укрсімбанк, МФО 385327, ) на користь Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго”, м.Львів, вул.С.Петлюри, 4а (р/р 260038680 в ЛОД “Райффайзен банк Аваль”, МФО 325570, ) 1855грн. 60коп. основного боргу, 175грн. 01коп. пені, 36грн. 55коп. 3% річних та 317грн. 13коп. інфляційних витрат.

Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

3. Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Львівський керамічний завод”, м.Львів, вул.Сяйво, 12 ( р/р 0000 у Львівській філії ЛКІБ Укрсімбанк, МФО 385327, ) в доход державного бюджету 102грн. 00коп. державного мита та 118грн. 00коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

Суддя