ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.08
р.
Справа № 20/25

Суддя
господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву
відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в
особі Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ

до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Слов”янськ

про  стягнення 4242,80 грн.

За
участю представників:

від
позивача: Лоза М.М. -дов.

від
відповідача: ОСОБА_2 - дов., ОСОБА_1 - приватний підприємець

СУТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Донецької області
звернулося Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в
особі Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ, із позовом до Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Слов”янськ,
про  стягнення 4242,80 грн., з
яких 3861,27 грн. - сума боргу за спожиту за договором про постачання
електричної енергії № 1770 від 27.06.02 р. (далі-Договір) електричну енергію,
54,64 - сума індексу інфляції, 326,89 грн. - сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем умов Договору щодо повної та своєчасної
сплати спожитої електричної енергії, на приписи Цивільного та Господарського
кодексів України, Закону України “Про електроенергетику”, на надані суду
документи, що наявні в матеріалах справи.

Відповідач
позову не визнав, посилаючись на його необґрунтованість.

У
судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.02.08 р. до 13.03.08 р., з
13.03.08 р. до 24.03.08 р.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

27
червня 2002 р. позивачем (Енергопостачальна організація) та відповідачем
(Споживач) укладено Договір, предметом якого є умови та порядок постачання
позивачем електричної енергії відповідачеві, її використання останнім та
своєчасна сплата (п.1.1 Договору).

Пунктом
2.2 Договору передбачено, що Енергопостачальна організація зобов'язується
підтверджувати обсяг поставленої Споживачеві електричної енергії та оформляти
акт приймання-передачі електричної енергії із Споживачем до 10 числа місяця,
наступного за звітним.

Пунктом
5.1 Договору визначений обов'язок Споживача щодо сплати електричної енергії.

В
акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін зазначено адресу споживача: м.Слов”янськ,
вул.Д.Бедного, 32.

З
наявних в матеріалах справи договору оренди нежилого приміщення № 50 від
21.05.99 р. та договору оренди нежилого приміщення № 132 від 19.09.03 р.
вбачається, що приміщення магазину № 3, розташованого за вищезазначеною адресою
було орендоване відповідачем у Закритого акціонерного товариства “Нива”.

Суть
позову полягає у вимогах про  стягнення
4242,80 грн., з яких 3861,27 грн. - сума боргу за спожиту за договором про
постачання електричної енергії № 1770 від 27.06.02 р. електричну енергію, 54,64
- сума індексу інфляції, 326,89 грн. - сума 3% річних.

Відповідач
позову не визнав у зв'язку із відсутністю підстав для його задоволення.

Згідно із ст.4-2) Господарського
процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного
кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах
змагальності.

Сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Статтею
33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази
подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно
до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно
із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачем
надані суду копії заяви від 01.04.04 р. про розірвання договору оренди,
адресованої ЗАТ “Нива”, та угоди про розірвання договору оренди нежилого
приміщення № 132 від 19.09.03 р., які свідчать про розірвання зазначеного
договору з 01.05.04 р.

Відповідно
до акту приймання-передачі нежилого приміщення від 29.04.04 р., відповідач 29
квітня 2004 р. повернув орендодавцеві об'єкт оренди - нежиле приміщення
магазину № 3, що розташований за адресою: м.Слов”янськ, вул.Д.Бедного, 32.

У
позовній заяві позивач зазначив, що сума боргу в розмірі 3861,27 грн. за
спожиту електричну енергію утворилась у період з 01.01.04 р. по 31.12.04 р.

З
доданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за спожиту
електричну енергію вбачається, що за період з січня 2004 р. по квітень 2004 р.
(до розірвання договору оренди) відповідачем було надмірно сплачено позивачеві
за спожиту електричну енергію 50,73 грн., у травні-серпні 2004 р. електрична
енергія на вищезазначеному об'єкті відповідачем не споживалася.

В
обґрунтування обсягу спожитої відповідачем електричної енергії позивач надав
суду дані контрольного зйому показників електролічильника, які з боку споживача
підписані гр.Прокопцевою, а не відповідачем по справі.

Вищенаведене
надає суду підстави для висновку про те, що позивачем не доведено належними
доказами факту утворення у січні-грудні 2004 р. боргу саме відповідача на
користь позивача за спожиту у цей період електричну енергію в сумі 3861,27
грн., у зв'язку з чим у задоволенні позову в частині основної вимоги слід
відмовити.

Оскільки
основна позовна вимога судом залишена без задоволення, додаткові позовні вимоги
про стягнення сум інфляції та 3% річних також задоволенню не підлягають.

Таким
чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю, судові витрати - покласти
на позивача.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову - відмовити.

Вступну та резолютивну частини
рішення оголошено 24.03.08 р.

Повний текст рішення підписано
31.03.08 р.

Суддя
Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 - відповідачеві;

1 - у справу