ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 р.

№ 5020-5/216-11/020

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полянського А.Г., –головуючого

Коробенка Г.П.,

Кривди Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Першого Заступника прокурора м. Севастополя

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008 року

у справі

№ 5020-5/216-11/020 Господарського суду міста Севастополя

за позовом

Прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради

до

Приватного підприємства "Панорама"

про

розірвання договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін :

позивача:

не з'явились,

відповідача:

Фролова З.В. дов. від 13.01.2008 року,

прокурора:

Рудак О.В. –посв. № 72.

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й., від 07.07.2008 року, у зв’язку з перебуванням суддів Муравйова О.В. та Фролової Г.М. у відпустці, для перегляду в касаційному порядку справи № 5020-5/216-11/020, призначеної до розгляду на 08.07.2008 року, утворено колегію суддів у наступному складі: головуючий –суддя Полянський А.Г., судді –Коробенко Г.П., Кривда Д.С.

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 25.07.2007 року (суддя: Євдокимов І.В.), позов задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 0,4052 га, розташованої в м. Севастополі, вул. Капітанська, укладеного 09.01.2004 року між Севастопольською міською Радою та Приватним підприємством "Панорама".

Стягнуто з Приватного підприємства "Панорама" в доход Державного бюджету України державне мито в розмірі 85,00 грн.

Стягнуто з Приватного підприємства "Панорама" в доход Державного бюджету України витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України (головуючий суддя –Муравйов О.В., судді –Полянський А.Г., Фролова Г.М.) від 25.12.2007 року у справі № 20-5/216 Господарського суду міста Севастополя рішення Господарського суду міста Севастополя від 25.07.2007 року у справі № 20-5/216 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Севастополя.

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 11.02.2008 року (суддя: Дмитрієв В.Є.), в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008 року (головуючий суддя –Заплава Л.М., судді: Дугаренко О.В., Антонова І.В. ) вказане рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Перший Заступник прокурора м. Севастополя звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008 року у справі № 5020-5/216-11/020 Господарського суду міста Севастополя, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Севастополя від 11.02.2008 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008 року у справі № 5020-5/216-11/020 та прийняти нове рішення, яким позов прокурора міста Севастополя задовольнити, мотивуючи касаційне подання тим, що судом апеляційної інстанції були порушенні норми матеріального права.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому процесі касаційної інстанції, в судове засідання не з'явився.

Відзиву на касаційне подання не надходило.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників відповідача та прокурора, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставинам справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 09.01.2004 року між Севастопольською міською радою та Приватним підприємством “Панорама” був укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Севастопольська міська рада відповідно до рішення № 1261 від 02.07.2003 року передає, а Приватне підприємство “Панорама” приймає в тимчасове володіння та користування земельну ділянку площею 0,4052га, який знаходиться в Ленінському районі, по вул. Капітанській для будівництва та обслуговування готельного комплексу (п.1.1 Договору).

В розділі 6 сторони обумовили, що даний Договір укладений строком до 01.07.2028 року та діє з часу його державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Зазначений договір був зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди землі 30.03.2004 року за № 57.

За умовами Договору Приватне підприємство “Панорама” взяло на себе зобов’язання розпочати освоєння земельної ділянки та ввести у встановленому порядку в експлуатацію закінчений будівництвом готельний комплекс протягом двох років з моменту підписання акту прийому-передачі земельної ділянки.

Судами також встановлено, що акт прийому-передачі сторони склали та підписали 12.01.2004 року.

Зміни до Договору стосовно продовження строку будівництва не вносились.

Відповідно до пункту 4.1 Договору відповідач згідно вимог чинного законодавства та рішення Севастопольської міської Ради № 1429 від 22.10.2003 року “Про норми пайової участі (внесків) забудовників в створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Севастополя” взяв на себе зобов’язання по участі в створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Севастополя, не пізніш одного року від дати прийому-передачі земельної ділянки укласти з Севастопольською міською державною адміністрацією такий договір, тобто до 12.01.2005 року, однак зазначений договір укладено не було.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, попередні судові інстанції виходили з наступного.

Згідно частини 2 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін, але зі змісту положень вказаного п.4.1 Договору, обов'язок щодо визначення форми і розміру пайової участі забудовника у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Севастополя покладено на Севастопольську міську державну адміністрацію, що також підтверджується рішенням Севастопольської міськради від 22.10.2003 року №1429 "Про норми пайової участі (внесків) забудовника у створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Севастополя", яким передбачено що Севастопольська міська державна адміністрація виступає ініціатором укладення даного договору та самостійно розраховує розміри такої пайової участі та укладає зазначений договір з забудовником.

При цьому, судами відзначено, що відповідачу проект договору про пайову участь забудовника у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Севастополя не надсилався.

В свою чергу, відповідач надав докази того, що ним були здійснені роботи по забудові ділянки, а саме: виконана геодезична зйомка ділянки, отримані статистичні метеорологічні дані, підготовлені ескізні проекти готельного комплексу, які були здані на узгодження до Управління міського будівництва і архітектури м. Севастополя.

У Протоколі наради з питань будівництва “Монумента героїчним захисникам м. Севастополя 1941-42 рр.”, затвердженого 26.10.2006 головою міської державної адміністрації, відображено рішення про сприяння у вирішенні питання по зміні меж ділянки землекористування ПП “Панорама” (з урахуванням зсуву меж земельної ділянки) для можливості організації продовження робіт по впорядкуванню 1 черги забудови “Монумента героїчним захисникам м. Севастополя 1941-42 рр.”.

Відповідно до пункту 3.1.2 Договору оренди земельної ділянки до обов’язків орендодавця належить не здійснювати дій, що перешкоджають орендареві користуватися земельною ділянкою по його цільовому призначенню

Проте, як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, Севастопольська міська рада перешкоджає орендареві в користуванні земельною ділянкою, оскільки не надає пропозиції і ескізні проекти по реконструкції “Монумента героїчним захисникам м. Севастополя 1941-42 рр.”. Також, саме по рекомендації заступника голови міської ради Протоколом наради по питаннях будівництва “Монумента героїчним захисникам м. Севастополя 1941-42 рр.”, затвердженого 26.10.2006р., було прийнято рішення направити в адресу керівництва міської ради звернення про сприяння в рішенні питання по зміні меж ділянки землекористування ПП "Панорама" для можливості організації продовження робіт по впорядкуванню Монумента. В зв’язку з чим відповідач не може підготувати документи, необхідні для будівництва готельного комплексу та почати будівництво, оскільки робочий проект на будівництво готельного комплексу має бути зв'язаний і узгоджений з проектом на будівництво Монументу.

Крім того, судами звернуто увагу на те, що Управління міського будівництва і архітектури м. Севастополя листом від 17.11.2006 року повідомило, що згодне розглянути проект готельного комплексу по вул. Капітанська за умови надання проекту, виконаного з урахуванням пропозицій міської ради, визначених в протоколі сумісної наради від 26.10.2006 року у першого заступника голови держадміністрації.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе,що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В розділі "Відповідальність сторін" п. 12.7 Договору сторони передбачили, що якщо Орендар протягом термінів, визначених в цьому договорі, не виконав частину або всі умови і зобов'язання, обумовлені в договорі, то договір розривається по вині і за рахунок Орендаря в порядку, визначеному даним договором.

Статтею 188 Господарського кодексу України унормовано, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Проте, судами встановлено, що позивач будь-які пропозиції про розірвання Договору відповідачу не направляв, відповідно, відсутні і докази того, що відповідач отримував такі пропозиції.

Крім того, відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Твердження заявника про порушення судами норм матеріального права при прийнятті рішення та постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що рішення та постанова у справі прийняті у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутніх представників відповідача та прокуратури оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання Першого Заступника прокурора м. Севастополя залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Севастополя від 11.02.2008 року у справі № 5020-5/216-11/020 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008 року у справі № 5020-5/216-11/020 залишити без змін.

Головуючий суддя Полянський А.Г.

Судді Коробенко Г.П.

Кривда Д.С.