ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.08

Справа №11/175-05.

За позовом           Відкритого акціонерного товариства „Сумиобленерго”

до відповідача Державної податкової інспекції в м.Суми

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення .

Суддя           Зражевський Ю.О.

За участю представників сторін:

від позивача : Турчин С.М., Довіреність №10-19/17-Д/119 від 11.12.2007.

від відповідача : Зікратий А.В., Довіреністьь №2331/9/10-009 від 14.01.2008р.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 07.06.2005р. було зупинено провадження у справі № 11/175-05 на підставі ст. 79 ГПК України до розгляду господарським судом Сумської області справ за №4/23-05, 8/201-05 та №8/202-05, які пов’язані з предметом даного спору.

У відповідності до п.7 Розділу УІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що після набрання чинності зазначеним Кодексом, заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у звґязку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, справа за №11/175-05 в подальшому розглядалась у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ухвали господарського суду від 28.09.2006р. провадження у справі №11/175-05 було поновлено, але в зв’язку з клопотанням позивача – ВАТ «Сумиобленерго», ухвалою суду від 27.11.2006р. провадження у адміністративній справі №11/175-05 було повторно зупинено до закінчення перегляду в апеляційному провадженні рішення господарського суду по справі №8/201-05, яка пов’язана зі справою №11/175-05, а також до перегляду в касаційному провадженні справи №8/202-05.

19.03.2008р. провадження у адміністративній справі №11/175-05 було поновлено.

Суть спору: позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми № /26-209/17499/0 від 19.04.2005р., про оплату податкового зобов’язання в сумі 547 700 грню 00 коп.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та вважає їх необгрунтованими і просить суд залишити їх без задоволення. При цьому, позивач просить суд врахувати, що кредитні кошти не використовувалися ВАТ "Сумиобленерго" у власній господарській діяльності, тому ДПІ в м. Суми вважає , що відносити до валових витрат суму 3 651 323 грн. 08 коп. підприємство не мало права. Отже, як передбачено пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 -III від 21.12.2000р. "У разі коли платника податків (посадову особу платника податків) засуджено за скоєння злочину щодо ухилення від сплати податків або якщо платник податків декларує переоцінені або недооцінені об'єкти оподаткування, що призводить до заниження податкового зобов'язання у великих розмірах, такий платник податків додатково до штрафів, визначених цим пунктом, за наявності підстав для їх накладення сплачує штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми недоплати, але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули". Оскільки сума 3 651 323 грн. 08 коп. підпадає під визначення заниження податкових зобов'язань у великих розмірах (ст. 212 КК України) тому до позивача і було додатково застосовано штрафну санкцію відповідно до пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181-III від 21.12.2000р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

18 квітня 2005 року Державною податковою інспекцією в м. Суми було складено акт

№ 31/Д/26-209/ДСК про результати позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства України Відкритим акціонерним

товариством "Сумиобленерго" за період з 01.01.2004р. по 31.12.2004р.

В ході перевірки було встановлено , що позивачем в порушення п.п.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 283/97-ВР від 22.05.1997р., а саме: ВАТ «Сумиобленерго» було віднесено до валових витрат в 1 кварталі 2004 року суму безнадійної дебіторської заборгованості ТОВ "Сумиагронерго" в розмірі 3 651 323 грн. 08 коп. Дана заборгованість виникла внаслідок погашення ВАТ «Сумиобленерго» зобов'язань ТОВ „Сумиагроенерго".

Як свідчить з матеріалів справи, дана дебіторська заборгованість виникла внаслідок того ,що між ТОВ "Сумиагроенерго" та СФ АКБ "Зевс" було укладено кредитний договір №043 від 15.03.2001р. про надання кредиту в розмірі 3 000 000 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань цього договору між СФ АКБ "Зевс" та ВАТ "Сумиобленерго" було укладено:

- договір поруки №1 від 15.03.2001р. між СФ АКБ "Зевс" ( Кредитор) та ВАТ "Сумиобленерго" (Поручитель). За умовами вищезазначеного договору, Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання зобов'язань ТОВ "Сумиагроенерго" по кредитному договору №043 від 15.03.2001р.- погасити основну суму кредиту в розмірі 3 000 000 гри., нараховані відсотки та всі види неустойки;

- договір застави №043/4 від 29.01.2002р.,ВАТ "Сумиобленерго (Заставодавець) та ВАТ Банк "Біг Енергія" (правонаступник СФ АКБ "Зевс"-(3аставодержатель)) згідно якого в забезпечення своєчасного повернення основної суми кредиту, нарахованих на неї відсотків Заставодавець здійснює заставу цінних паперів - простих векселів емітент ВАТ "СМНВО ім. Фрунзе" на суму 1 380 000,00 грн. (Дата видачі 29.01.2002р.з терміном погашення не раніше 29.07.03р.) Акт прийому передачі б/н від 31.07.2003р.

- договір застави №043/5 від 06.03.2002р., укладений між ВАТ "Сумиобленерго” (Заставодавець) та ВАТ Банк "Біг Енергія" (правонаступник СФ АКБ "Зевс"- (Заставодержатель)), згідно якого, в забезпечення своєчасного повернення основної суми кредиту, нарахованих на неї відсотків Заставодавець здійснює заставу цінних паперів - векселів на суму 2 419 794 грн. 98 коп. Векселедавець ВАТ " Запорізький завод феросплавів ".

- додаткова угода від 31.07.2003р. до договору застави №043/5 від 06.03.2002р.на заміну векселя №330 від 14.12.00р.та надання в забезпечення зобов'язань по кредитному договору 6-ти векселів номінальною вартістю 2 310 000,00 грн. Векселедавець ВАТ " Запорізький завод феросплавів ".

На виконання вимог вищевказаних договорів ВАТ "Банк "Біг Енергія" було надіслало на адресу ВАТ "Сумиобленерго ":

1. претензію №06/1053 від 30.10.2002р. з вимогою до ВАТ "Сумиобленерго" як поручителя до договору поруки №01 від 15.03.2001р. сплатити 373 194 грн. 81 коп.

ВАТ "Сумиобленерго" по платіжному дорученню № 6143 від 31.01.2002р. перерахувало ВАТ "Банк Біг Енергія" 373 194 грн. 81 коп.;

2. претензію №04/222 від 05.03.2003р. з вимогою до ВАТ "Сумиобленерго" як поручителя до договору поруки №01 від 15.03.2001р. сплатити 278 128 грн. 27 коп.

ВАТ "Сумиобленерго" по платіжному дорученню № 1304 від 06.03.2003р.. перерахувало ВАТ "Банк Біг Енергія" 278 128 грн. 27 коп.

Керуючись п.5.4. договору застави №043/4 від 29.01.2002р. ВАТ "Банк Біг Енергія" 31.07.2003р. залишило за собою векселі на суму 1 380 000 грн. 00 коп.

Керуючись п.5.5. договору застави №043/6 від 06.03.2002р. ВАТ "Банк Біг Енергія" 31.07.2003р. залишило за собою векселі на суму 2 310 000 грн. 00 коп.

Постановою господарського суду Сумської області по справі. №12/80 від 31.07.2003р. ТОВ "Сумиагроенерго" було визнано банкрутом. Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 19.01.04р. ТОВ "Сумиагроенерго" було ліквідовано як юридична особа. В результаті чого заборгованість ТОВ "Сумиагроенерго" перед ТОВ "Сумиобленерго" залишилась не погашеною.

Враховуючи цей факт позивач, керуючись п.п.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" відніс суму безнадійної заборгованості до валових витрат.

Відповідно п.п.7.9.5. п.7.9.ст.9 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" за №283/97- ВР від 22.05.97р. із змінами та доповненнями вартість вищезазначених переданих векселів, які були у заставі на загальну суму 3 690 000 грн. 00 коп. ВАТ "Сумиобленерго" включило до валових доходів, а суму сплаченого за ТОВ "Сумиагроенерго" кредит та нарахованих відсотків по кредиту в розмірі 3 651 323 грн. 08 коп. по п.п.5.2.8 п.5.2 ст.5 цього Закону - до валових витрат.

На підставі вищезазначеного, відповідно до акту № 31/Д/26-209/ДСК про результати позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства України Відкритим акціонерним товариством "Сумиобленерго" за період з 01.01.2004р. по 31.12.2004р., було винесено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2005р. № /26-209/17499/0 про оплату податкового зобов"язання в сумі 547 700 грн. 00 коп.

При цьому відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяві вважає, що податкове повідомлення-рішення від 19.04.2005р. № /26-209/17499/0 є правомірним і таким, що відповідає вимогам чинного законодавтсва оскільки згідно п.5.1.ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" із змінами та доповненнями №283/97 -БР від 22.05.97р.: "Валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються і виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності". Згідно п.1.32. даного Закону : " Господарська діяльність – будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою..."

На підставі викладеного вище та враховуючи той факт, що кредитні кошти не використовувалися ВАТ "Сумиобленерго" у власній господарській діяльності ДПІ в м. Суми вважає , що відносити до валових витрат суму 3 651 323 грн. 08 коп. підприємство не мало права.

Відповідно до пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 -III від 21.12.2000р. , оскільки сума 3 651 323 грн. 08 коп. підпадає під визначення заниження податкових зобов'язань у великих розмірах (ст. 212 КК України) тому ДПІ в м.Суми до позивача і було додатково застосовано штрафну санкцію відповідно до пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181-III від 21.12.2000р.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до Актів від 31 липня 2003 року, ВАТ “Банк „БІГ Енергія" залишив за собою векселі на суму 1 380 000 грн. відповідно до договору застави № 043/4 від 29.01.2002р. та векселі на суму 2 310 000 грн. відповідно до договору застави № 043/5 від 06.03.2002р., що свідчить про виконання позивачем зобов'язання за договорами поруки та застави (майнової поруки).

Згідно вимог цивільного законодавства України до ВАТ „Сумиобленерго", як поручителя, що виконав зобов'язання, перейшли всі права кредитора за цим зобов'язанням, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ст.ст. 191-194 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року). Тобто у поручителя ВАТ „Сумиобленерго" з погашенням заборгованості боржника (ТОВ „Сумиагроенерго") виникає дебіторська заборгованість щодо нього.

Відповідно до постанови господарського суду Сумської області по справі № 12/80 від 31.07.2003р. ТОВ “Сумиагроенерго” було визнано банкрутом, у звязку з чим було відкрито ліквідаційну процедуру, в ході якої, заборгованість ТОВ „Сумиагроенерго" перед ВАТ „Сумиобленерго" в сумі - 651 323 грн. 08 коп. відсотків та 3 000 000 грн. основної суми боргу, не була погашена. Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.01.2004р. по справі № 12/80 був затверджений звіт та ліквідаційний баланс банкрута ТОВ „Сумиагроенерго" із ліквідацією останнього як юридичної особи.

Днем виникнення безнадійного боргу слід вважати дату прийняття господарським судом ухвали про затвердження звіту ліквідатора. Таким чином після ліквідації ТОВ „Сумиагроенерго" дебіторська заборгованість ВАТ “Сумиобленерго" в розмірі 3 651 323 грн. 08 коп. стала безнадійною.

П(С)БО 10 “Дебіторська заборгованість” дає визначення безнадійної дебіторської заборгованості, як поточної дебіторської заборгованості, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності. В бухгалтерському обліку виключення безнадійної дебіторської заборгованості з активів здійснюється з одночасним зменшенням величини резерву сумнівних боргів. У разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів безнадійна дебіторська заборгованість списується з активів на інші операційні витрати (п.11 П(С)БО 10).

У картці дебітора/кредитора по контрагенту ТОВ “Сумиагроенерго”, відображено підприємством ВАТ “Сумиобленерго” - безнадійна заборгованість в І кварталі 2004р. по Дт. рах. 94 “Інші витрати операційної діяльності”, тобто у відповідності з вимогами п. 11 П(С)БО 10.

Пунктом 1.25 ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” №283/97-ВР від 22.05.97р. із змінами та доповненнями, безнадійна заборгованість визначена, в тому числі, як заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна фізичної чи юридичної особи, оголошеної банкрутом у встановленому законодавством порядку, або юридичної особи, що ліквідується.

Згідно пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22-05.1997р. № 283/97-ВР із змінами та доповненнями, до складу валових витрат включаються суми безнадійної заборгованості в частині, що не була віднесена до валових витрат, у разі коли відповідні заходи щодо стягнення таких боргів не привели до позитивного наслідку, а також суми заборгованості, стосовно яких закінчився строк позовної давності.

Відповідно пп.7.9.5 п.7.9 ст.7 вищевказаного Закону, при відчуженні майна, заставленого з метою забезпечення повної суми боргової вимоги, валові витрати та валові доходи заставодавця та заставодержателя визначаються у такому порядку:

-          відчуження об'єкта застави для заставодавця прирівнюється до продажу такого об'єкта у податковий період такого відчуження, а основна сума кредиту та нарахованих на неї процентів, що залишилися неповернутими кредитору (гаранту) - ціною продажу такої застави;

-          якщо згідно з умовами договору або закону об'єкт застави відчужується у власність заставодержателя у рахунок погашення боргових зобов'язань, таке відчуження прирівнюється до купівлі заставодержателем такого об'єкта застави у податковий період такого відчуження, а основна сума кредиту та нарахованих на неї процентів, що залишилися неповернутими кредитору (гаранту), - ціною придбання такої застави.

Таким чином, підприємством ВАТ “Сумиобленерго” у податковий період відчуження: двох векселів за договором застави № 43/4 від 29.01.2002р. (додаткова угода від 17.04.2003р.) та шести векселів за договором застави № 43/5 від 06.03.2002р. (додаткова угода від 31.07.2003р.), суми 1 380 000 грн. та 2 130 000 грн. віднесені до валових доходів, а основна сума заборгованості 3 000 000 грн. за кредитним договором, відповідно до якого ВАТ «Сумиобленерго» виступав як поручитель ТОВ “Сумиагроенерго”, та нарахованих на неї відсотків –373 191 грн. 81 коп. і 278 128 грн. 27 коп., що залишилися неповернутими поручителю, як безнадійна заборгованість, на валові витрати в І кварталі 2004р.

Підставою для віднесення позивачем безнадійної дебіторської заборгованості до валових витрат, являється ухвала господарського суду Сумської області від 19.01.2004р. по справі № 12/80, якою був затверджений звіт та ліквідаційний баланс банкрута - ТОВ “Сумиагроенерго”, з ліквідацією останнього як юридичної особи. Отже, підприємством ВАТ “Сумиобленерго” суму 3 651 323 грн. 08 коп. відображено у складі валових витрат І кварталу 2004р. у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача щодо визнання податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми № /26-209/17499/0 від 19.04.2005р. таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства, є правомірними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Сумиобленерго” задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Суми від 19.04.2005р. за № /26-209/17499/0.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                    ЗРАЖЕВСЬКИЙ Ю.О.

Повний текст постанови підписано 21.04.2008р.