Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2008 р. Справа № 38/219-08

Колегія суддів у складі

головуючого судді Шепітько І.І., судді Камишевої Л.М., судді Лакізи В.В.

при секретарі Сємєровій М.С.

за участю

прокурора –не з’явився

представників сторін:

позивача –не з’явився

1-го відповідача –не з’явився

2-го відповідача –не з’явився

1- третьої особи –не з’явився

2- третьої особи –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання прокурора (вх. № 2458Х/1-32) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року у справі

за позовом Харківської районної організації інвалідів "Спілка трудової реабілітації", смт. Пісочин, Харківський район

до 1.Харківської районної державної адміністрації Харківської області, м. Харків,

2.Відділу земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, м. Харків,

3-ті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору -

1.ДП "Центр державного кадастру" при державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Харківської регіональної філії, м. Харків

2.Державне сільськогосподарського підприємства "Комунар", с. Коротич, Харківський р-н, Харківська обл.

за участю Харківського міжрайонного прокурора

про визнання права постійного користування землею

встановила:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року (суддя Жельне С.Ч. ) прийнято позовну заяву до провадження та призначено до її розгляду. П.5 ухвали задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони Харківській районній державній адміністрації, відділу земельних ресурсів у Харківському районі та Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»здійснювати будь-які дії щодо відчуження або надання в користування земельної ділянки площею 473 га, що розташована за межами населеного пункту на території Коротичанської селищної ради, та земельну ділянку площею 1359 га, розташовану за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради згідно з планами земельних ділянок, що додаються до клопотання від 25.07.2008 р. та які перебували в постійному користуванні дослідного господарства «Комунар»згідно з державними актами на право постійного користування землею від 10.10.1994 р., зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 59 та за № 60; заборонено Харківській районній державній адміністрації, відділу земельних ресурсів у Харківському районі та Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»вчиняти будь-які дії, пов'язані з оформленням фізичними чи юридичними особами права власності або права користування вказаними земельними ділянками, в тому числі надавати згоду або дозвіл на розробку землевпорядної документації на вказані землі, її погодження або затвердження, видачі державних актів на право власності, право постійного користування або договорів оренди вказаних земель.

Прокурор з ухвалою господарського суду першої інстанції в частині забезпечення позову не погодився, 16 жовтня 2008 року подав апеляційне подання, в якому просить ухвалу господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року в цій частині скасувати та відмовити Харківській районній організації інвалідів "Спілка трудової реабілітації" в задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Позивач, відповідачі та треті особу відзиви на апеляційне подання не надали.

Сторони та прокурор у судове засідання не з’явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є зворотні повідомлення про вручення ухвали суду, у зв’язку з чим судова колегія вважає можливим розглядати апеляційну скаргу відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в ній документами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати право постійного користування Харківської районної організації інвалідів «Спілка трудової реабілітації»земельною ділянкою площею 473 га, розташованою за межами населеного пункту на території Коротичанської селищної ради, та земельною ділянкою площею 1359 га, розташованою за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради, для ведення підсобного господарства; надати згоду Харківській районної організації інвалідів «Спілка трудової реабілітації»на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 473 га, розташованої за межами населеного пункту на території Коротичанської селищної ради, та земельної ділянки площею 1359 га, розташованої за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради, для ведення підсобного господарства.

Одночасно позивач заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, а саме, заборони Харківській районній державній адміністрації, відділу земельних ресурсів у Харківському районі та Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»здійснювати будь-які дії щодо відчуження або надання в користування земельної ділянки площею 473 га, що розташована за межами населеного пункту на території Коротичанської селищної ради, та земельну ділянку площею 1359 га, розташовану за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради згідно з планами земельних ділянок, що додаються до клопотання від 25.07.2008 р. та які перебували в постійному користуванні дослідного господарства «Комунар»згідно з державними актами на право постійного користування землею від 10.10.1994 р., зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 59 та за № 60; заборонено Харківській районній державній адміністрації, відділу земельних ресурсів у Харківському районі та Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»вчиняти будь-які дії, пов'язані з оформленням фізичними чи юридичними особами права власності або права користування вказаними земельними ділянками, в тому числі надавати згоду або дозвіл на розробку землевпорядної документації на вказані землі, її погодження або затвердження, видачі державних актів на право власності, право постійного користування або договорів оренди вказаних земель.

Свою заяву позивач обґрунтовував тим, що на момент подання позовної заяви йому стало відомо, що Харківська районна державна адміністрація в особі її голови та відділ земельних ресурсів Харківського району надали згоду на розробку землевпорядної документації по оформленню права власності та права користування спірними землями, а особи, які отримали таку згоду почали розробляти та погоджувати таку документацію.           Таким чином, як зазначив позивач, вжиття заходів забезпечення позову направлене на захист прав позивача, їх невжиття може безпосередньо заподіяти шкоду правам та інтересам позивача та інших осіб, які витрачають кошти на оформлення вказаних земель.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року (суддя Жельне С.Ч.) клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

Згідно з п. 10 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України суддя з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору вчиняє в необхідних випадках при підготовці справи до розгляду таку дію, як вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, яке допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ст. 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає одним із заходів забезпечення позову заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

Дії господарського суду по забезпеченню позову здійснюються з метою забезпечення виконання рішення господарського суду.

Заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, суд має з урахуванням доказів, наведених позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватися господарським судом, зокрема, з урахуванням майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має з’ясувати факти про наявність у відповідача (боржника) спірного майна або знаходження належного відповідачеві спірного майна у інших осіб, а також брати до уваги інтереси не лише позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв’язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень проте, на думку колегії суддів, позивач не довів факту неможливості виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач у своєму клопотанні не обґрунтував, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та 1-й третій особі здійснювати будь-які дії щодо відчуження або надання в користування спірних земельних ділянок та заборони вчиняти будь-які дії, пов'язані з оформленням фізичними чи юридичними особами права власності або права користування вказаними земельними ділянками, в тому числі надавати згоду або дозвіл на розробку землевпорядної документації на вказані землі, її погодження або затвердження, видачі державних актів на право власності, право постійного користування або договорів оренди вказаних земель може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № 59 від 10.10.1994 року земельна ділянка площею 309,3 га надана у постійне користування Дослідному господарству «Комунар»Коротичанської селищної ради ( а.с. 19), а відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № 60 від 10.10.1994 року земельна ділянка площею 461,6233 га надана у постійне користування Дослідному господарству «Комунар»Люботинської міської ради (а.с.21). Доказів скасування державної реєстрації зазначених Державних актів на право постійного користування землею позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції. На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено його права на вказані земельні ділянки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарський суд вжив заходи забезпечення позову не врахувавши фактичні обставини справи.

З матеріалів справи також вбачається, що апеляційне подання Харківського міжрайонного прокурора було подано через господарський суд Харківської області 16 жовтня 2008 року (а.с.64). Проте, ухвалою від 20 жовтня 2008 року ( а.с.62) господарський суд Харківської області залишив позов без розгляду та скасував заходи забезпечення позову, передбачені ухвалою від 26 вересня 2008 року.

Враховуючи те, що ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, скасування її в подальшому не впливає на розгляд апеляційної скарги по суті.

В період дії оскаржуваної ухвали, права та інтереси осіб були порушені до моменту її скасування, у зв’язку з чим апеляційне подання Харківського міжрайонного прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ухвала господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року в частині вжиття заходів до забезпечення позову прийнята при недоведеності обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 64, 65, 66, 67, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 2 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 ГПК України,

постановила:

Апеляційне подання Харківського міжрайонного прокурора задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року у справі № 38/219-08 скасувати в частині задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони Харківській районній державній адміністрації, відділу земельних ресурсів у Харківському районі та Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»здійснювати будь-які дії щодо відчуження або надання в користування земельної ділянки площею 473 га, що розташована за межами населеного пункту на території Коротичанської селищної ради, та земельну ділянку площею 1359 га, розташовану за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради згідно з планами земельних ділянок, що додаються до клопотання від 25.07.2008 р. та які перебували в постійному користуванні дослідного господарства «Комунар»згідно з державними актами на право постійного користування землею від 10.10.1994 р., зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 59 та за № 60; заборонени Харківській районній державній адміністрації, відділу земельних ресурсів у Харківському районі та Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»вчиняти будь-які дії, пов'язані з оформленням фізичними чи юридичними особами права власності або права користування вказаними земельними ділянками, в тому числі надавати згоду або дозвіл на розробку землевпорядної документації на вказані землі, її погодження або затвердження, видачі державних актів на право власності, право постійного користування або договорів оренди вказаних земель.

У задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 26 вересня 2008 року у справі № 38/219-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

суддя Камишева Л.М.

суддя Лакіза В.В.

Постанову підписано 24.11.2008 р.