ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.06.2008

Справа
№2-16/558-2008А

За
позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

До
відповідача -  Головного управління  у справах захисту прав споживачів в АРК
(95700, м. Сімферополь, вул. Імені газет «Кримська правда», 61)

Про    визнання
незаконною  постанови

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання
Н.С.Хлебнікова

ПРЕДСТАВНИКИ:

від
позивача -  ОСОБА_2, представник,
довіреність № 275  від 06.02.2008  року

від
відповідача - Мустафаєва Е.Т, довіреність № 2980  від 29.12.2007 р.,  заст. нач. відділу;

Суть спору: Позивач  фізична особа - підприємець  ОСОБА_1 звернувся  до
господарського суду АРК  з  позовною
заявою  до  відповідача
Головного  управління  у справах захисту прав споживачів в АРК  про визнання
незаконними  та такими , що
не  підлягають  виконанню
Постанови № 2198  Головного   управління
у справах захисту прав споживачів в АРК
від 18.12.2007  року  про накладання  на
позивача  стягнення  у
вигляді  штрафу  в
загальній сумі 2817,00  грн.,
передбаченого ст.. 23  Закону  України «Про захист прав  споживачів».

Позовні  вимоги
мотивовані  тим, що накладання  штрафу
за  відсутність  необхідної, достовірної, доступної  та
своєчасної  інформації  про
товар незаконне,  та вважає, що
відповідачем  перевищені  владні
повноваження   по  накладанню
стягнення  у вигляді  штрафу, а постанова, що скаржується  являється
незаконною та такою що
ґрунтується  на  нормах
діючого  законодавства.

Відповідач  просить позовні вимоги залишити без
задоволення за мотивами , викладеними у
відзиві на позов.

В ході розгляду справи була оголошена
перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення
якої  провадження по справі було  продовжено.

Після
вияснення  усіх обставин справи,
та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в
судовому засіданні, що відбулося
03.06.2008 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд
віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої
кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як
вбачається  з  матеріалів
справи  04.12.2007  року
спеціалістами  Головного  управління
у  справах  захисту
прав  споживачів  в АРК
було   проведено  перевірку
з  питань   дотримання
законодавства  про  захист
прав  споживачів   в
магазині  СПД  ОСОБА_1, що
знаходиться   за  адресою м. Саки, вул.. Курортна, 59.

Перевірка  проведена
за  участю   позивача - СПД ОСОБА_1.   та
продавця ОСОБА_3.  з актом  перевірки
позивач  був  ознайомлений, про що  свідчить
підпис ОСОБА_1.

За результатами  перевірки
був  складений  акт  №
00006957  від 04.12.207  року  з
додатками : таблиця № 1.

В ході  перевірки
виявлені  порушення  ст.. 15
Закону  України  «Про
захист  прав  споживачів»
від 01.12.2005  року № 3161-ІV,
яке  виразилося  в
реалізації    продукції   без
необхідної, доступної, достовірної
та  своєчасної    інформації
про   найменування  виробника,
гарантійних  обов'язків  виробника,
інформації  про  реєстраційний номер   сертифіката
відповідності.

На підставі  результатів
перевірка  та   відповідно
до  ст.. 25   закону
України  «Про  захист прав
споживачів»   приписано  позивачу
тимчасово  припинити   реалізацію
товарів  без  надання
споживачем  інформації  про
товар.

Позивач був  зобов'язаний
у термін  до  14.12.2007
року  доповісти відповідачу  про
усунення    встановлених  порушень.

На підставі  акту  перевірки
№ 00006957  від 04.12.2007  року
відповідач   18.12.2007  року
виніс  постанову  № 2198
про  накладання  стягнень, передбачених  пунктом 7
ст. 23  Закону  України «Про захист прав  споживачів», згідно  з  якою  за
порушення  вимог  ст.. 15
Закону  до  позивача
застосований  штраф  у
розмірі 30 %  вартості   одержавної
для  реалізації   товару, що
складає  2817  грн.

Вказане з'явилося   підставою
для  звернення  позивача
до   господарського суду  із
даною  позовною  заявою.

У
відповідності   до ст.. 15  Закону
України «Про   захист  прав
споживачів»  та  пункту
1.16 «Правил  роздрібної  торгівлі непродовольчими  товарами», затверджених  Наказом
Міністерства  економіки  та  з  питань
Європейської  інтеграції  України № 98
від 11.03.2004  року,  споживач
має  право  на одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її
свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію
не вважається рекламою.

Інформація
про продукцію повинна містити:

1)
назву товару, найменування  або
відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

2)
найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція;

3)
дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому
числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та
енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх
окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на
конкретний продукт;

4)
відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої
продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5)
позначку про наявність у її складі генетично модифікованих компонентів;

6)
дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

7)
дату виготовлення;

8)
відомості про умови зберігання;

9)
гарантійні зобов'язання виробника (виконавця);

10)
правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11)
строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про
необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в
разі невиконання цих дій;

12)
найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства,
яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також
проводить ремонт і технічне обслуговування.

Як   вбачається
з  матеріалів  справи
відомості  про  порушення
які  вказані в таблиці  1
акту  перевірки  та
двох  вкладних   листах,
підписані  позивачем  та
продавцем  ОСОБА_3.

За
результатами  розгляду  справи
перевірка   магазину  позивача
проведена  відповідно  до
ст.. 23 та ст.. 26  Закону  України «Про захист прав  споживачів» та   Положення
про  порядок  оподаткування та  стягнення
штрафів  за  порушення
законодавства  про  захист
прав  споживачів,
затвердженого  Постановою  Кабінету
Міністрів  України  від 17.08.2002  року  №
1177  у відношенні    останнього
винесено   постанову  про
накладання  фінансових  санкцій
передбачених  ст.. 23  Закону
України «Про захист прав
споживачів»  за  порушення
вимог  ст.. 15  Закону
України  «Про захист прав  споживачів»
в розмірі 2817  грн..

Розрахунок  суми
штрафу  виконаний   відповідачем
на  підставі  даних
про  надходження  товару, вказаного  в
графі 7  таблиці 1   акту
перевірки № 00006957  від
04.12.2007  року.

Пунктом
7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у
разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного
господарства, несуть відповідальність за: відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків
вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у
разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як
вбачається  з  матеріалів
справи  в п.п. 1-20  таблиці
акту  перевірки  вказано
отримання   товару  на суму 9390
грн. штраф  в розмірі  30 %
від   суми 9390  грн. складає
2817  грн.

Суд  вважає
безпідставним  довід   позивача
про те, що  відповідачем   не вірно
застосований  розмір   штрафу
- 30 %  вартості    одержаної
для  реалізації  партії
товару , оскільки  позивач  працює
на  єдиному   податку
і звільнений  від ведення  обов'язкового
обліку  доходів  та
витрат.

Згідно  з
Указом  Президента  України
від 03.07.1998  року  № 727 /98 «Про   спрощену
систему  оподаткування, обліку  і звітності
суб'єктів  малого   підприємництва», Порядку  ведення
книгу  обліку  доходів
і  витрат,   затвердженого  Постановою
Кабінету  Міністрів   України
від 26.09.2001  року № 1269  та
Наказу  Державною  податкової
адміністрації  України  від 29.10.1999  року  №
599  «Про затвердження   свідоцтва
про  сплату  єдиного
податку  та  порядку
його  видачі»  суб'єкти
малого  підприємництва, що  здійснюють
підприємницьку  діяльність   за єдиними
податком  зобов'язані   вести
книгу  обліку  доходів
та  витрат.

Що
стосується  посилання   позивача
на  те, що   відповідач
вправі накласти   штраф  в
розмірі  30 %  від
парті її  отриманої  для
реалізації  товару, тобто   виходячи
з  суми  3040
грн., то  суд  не
приймає    вказані  доводи
до  уваги  виходячи
з    наступного.

На  думку
позивача  відповідач при
розрахунку   суми  штрафу
повинен  був   враховувати
товарну  накладну  № 59 -Р
від 06.12.2007  року, про  повернення
товару на суму 6250  грн.  постачальнику - СПД  ОСОБА_4 ( ст.. справи 55)   та
виконати  розрахунок  штрафу
виходячи  з  суми  отриманої
для  реалізації  товару
в сумі 3040  грн.

Однак,
вказані  висновки  позивача
помилкові, оскільки  згідно  п. 7
ст. 23  Закону  України
«Про захист  права  споживачів»
у разі  порушення  законодавства
про   захист  прав
споживачів   суб'єкти  господарювання  сфери
торговельного   та  інших
видів  обслуговування   у
тому  числі  ресторанного
господарства, несуть
відповідальність  за  відсутність
необхідної, доступної, достовірної
та своєчасної  інформації  про
продукцію  у  розмірі
тридцяти  відсотків  вартості
одержаної   для   реалізації
партії  товару,  виконаної
роботи.

Як  вбачається
з  таблиці   акту
перевірки  відповідачем  була
зафіксована  партія  товару в сумі
9390 грн.,  а повернення  позивачу
товарів був  виконаний  06.12.2007 року  тобто
після  проведення  перевірки
04.12.2007 року.

Таким
чином,  на день  перевірки
позивачем  була  отримана
партія  товару  на суму 9390
грн., а не на суму  3040  грн..

Крім  того є
розбіжності   в сумі   та
даті  поверненої партії  товару. Так
в  накладній  № 59-Р
від  06.12.2007  року
вказано, що  товар  від
ППОСОБА_1. отриманий   ПП
ОСОБА_4.  в   сумі
6670  грн. ( ст.. справи 55), тоді
як  СПД
ОСОБА_4.  в  листі
б/н   та дати вказав , що  товар
по накладній  б/ н від
04.12.2007  року   отриманий
постачальником    в сумі
6250,00  грн.

Відповідно  до
ст.. 19  Конституції  України
органи  державної  влади
та  органи  місцевого
самоврядування, їх  посадові  особи
зобов'язані  діяти  лише
на  підставі , в межах  повноважень
та  у спосіб, що   передбачені
Конституцією  та  законами України.

Таким
чином, застосовуючи   фінансові
санкції  до  позивача
у  вигляді  штрафу
в сумі 2817  грн.   відповідач
діяв  в межах  своїх
повноважень  наданої   законом України  «Про захист
прав  споживачів»  компетенції .

В порядку ст. 71 КАС України на
позивачі лежить обов'язок доведення тих обставин, на які він посилається як на
підставу  своїх вимог.

Оскільки позивач не представив
доказів виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів»  тоді як такий обов'язок покладений на нього
ч. 1 ст. 71 КАС України, позовні вимоги
суд вважає   необґрунтованими   та такими, що  задоволенню не підлягають.

Вступна та резолютивна частини
постанови оголошені в судовому засіданні - 03.06.2008р.

Постанова оформлена  та підписана відповідно до ст. 160 КАС
України -09.06.2008 р.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О
С Т А Н О В И В:

В
позові відмовити

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного
господарського суду через  господарський
суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня її проголошення,
з  подальшим поданням апеляційної скарги
на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС
України)

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Омельченко
В.А.