донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

07.05.2008 р.                                                              справа №38/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Шокуров Г.М. за довіреністю,

від відповідача:

Чуленков Ю.М. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан"

м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

17.03.2008 року

по справі

№38/11

за позовом

Комунального підприємства "Горлівське трамвайно-тролейбусне управління" м.Горлівка Донецької області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан"

м.Донецьк

про

за зустрічним позовом

до

про

стягнення 4500грн.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан"

м.Донецьк

Комунального підприємства "Горлівське трамвайно-тролейбусне управління" м.Горлівка Донецької області

визнання недійсним договору від 15.06.06р. на розміщення рекламно-інформаційної продукції, стягнення збитків у подвійному розмірі у сумі 47578,66грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008 р. Комунальне підприємство "Горлівське трамвайно-тролейбусне управління" м.Горлівка Донецької області (позивач) звернулось до господарського суду Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан" м.Донецьк (відповідач) з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 4500грн.

Заявою від 19.02.08р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 6000,26грн.

Відповідач в процесі розгляду справи звернувся з зустрічною позовною вимогою до позивача та просив визнати недійсним Договір від 15.06.06р. на розміщення рекламно-інформаційної продукції та стягнути збитки у подвійному розмірі у сумі 47578,66грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.03.2008р. позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 6000,25грн. задоволені, в задоволенні зустрічних позовних вимог відповідача відмовлено у зв»язку з недоведеністю.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірне рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача –відмовити, а його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, не повне з»ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.06.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на розміщення рекламно-інформаційної продукції на рухомому составі (далі –Договір), за умовами якого позивач надає відповідачу рухомий состав (трамвайні вагони) у кількості 5 одиниць для розміщення на його зовнішньої поверхні інформаційно –рекламної продукції про товари та послуги замовника (далі - реклама), а відповідач своєчасно у встановлені вказаним договором строки, здійснювати оплату за використання рухомого складу в якості рекламоносія (п.2.2.6.).

Сторони п.1.3 Договору встановили строк використання рухомого составу для розміщення реклами з 15.06.2006р. по 15.06.2007р. з можливим продовженням строку за додатковою угодою сторін.

За умовами п.2.2.2. Договору відповідач зобов»язався самостійно за свій рахунок виконувати роботи по виготовленню та розміщенню рекламної продукції на рекламоносіях позивача та Ії нейтралізацію в протязі 5 днів з моменту закінчення строку використання рухомого складу та складенням акту виконаних робіт. Цим же пунктом встановлено право позивача на самостійну нейтралізацію рекламної продукції, у разі невиконання цього відповідачем із відшкодуванням затрат за рахунок останнього

Пунктом 3.2. Договору сторони передбачили порядок розрахунків за Договором у вигляді передоплати вартості використання рухомого составу в розмірі місячної суми, внесення наступних платежів в період строку використання рухомого составу для розміщення рекламно-інформаційної продукції до 10 числа кожного місяця.

Встановивши загальну суму за Договором в 18003грн. (п.3.3), сторони умовами Договору не визначили розміру щомісячних платежів. Будь-яких угод, як додатків до Договору, в тому числі, у вигляді протоколу узгодження договірної ціни (п.2.1.Договору), сторони в письмовій формі не укладали.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про стягнення з відповідача спірної суми, як заборгованості за період жовтень-листопад, а потім грудень-січень 2007-2008р.р., тим, що після закінчення встановленого Договором строку для розміщення реклами, сторони на невизначений термін пролонгували строк використання рухомого составу для розміщення реклами. У якості доказів цього позивач посилається на факт невиконання відповідачем робот по нейтралізації рекламної продукції на протязі 5 днів з моменту закінчення дії Договору, а також здійснення оплати рахунків, що виставлялись йому позивачем: №102 від 13.07.2007р., №135 від 20.08.2007р., №154 від 20.08.2007р., № 160 від 14.09.2007р. на загальну суму 6000грн.

За приписами ст. 901ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Встановлено, що умови Договору щодо надання, споживання та оплати послуг у встановлений строк - з 15.06.07. по 15.06.07р. сторонами виконано належним чином.

За приписами ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Сторонами додаткова угода на продовження строку надання послуг за Договором, відповідно до умов ст. 654 ЦК України, не укладалась.

Умовами Договору та вимогами діючого законодавства не передбачено в даному випадку продовження дії Договору на невизначений строк у відсутності відповідного волевиявлення обох сторін. Доказів наявності волевиявлення відповідача на продовження дії Договору та споживання відповідних послуг за період з жовтня 2007р по січень 2008р. –позивачем не надано, відповідачем наявність цього заперечується.

Акти виконаних робіт поза межою встановленого сторонами строку –липень-вересень 07р. (а.с.59-61), що підписані сторонами, не можуть бути прийняті судовою колегією у якості доказу продовження дій спірного Договору після 30.09.07р. Зазначені акти свідчать про фактичне продовження дії умов Договору лише на вищевказаний період за погодженням сторін. Будь-яких посилань на продовження дії Договору у спірний період або невизначений строк, ці акти не містять.

Посилання позивача на факт надання ним відповідачу актів виконаних робіт за вказаний спірний період та рахунків на загальну суму 6000,25грн., як доказ виникнення у останнього зобов»язання їх сплатити - є безпідставним та не заснованим на законі.

Факт надання послуг позивачем після закінчення встановленого сторонами строку дії Договору при відсутності відповідної згоди відповідача відноситься на ризик здійснення позивачем своєї господарської діяльності.

Отже судова колегія вважає доводи позивача про наявність з боку відповідача заборгованості за надані послуги у сумі 6000,25грн. безпідставними, а висновок господарського суду першої інстанції про продовження дії Договору на спірний період та стягнення спірної суми таким, що не відповідає обставинам справи.

Щодо зустрічних позовних вимог відповідача про визнання недійсним договору, що укладений під впливом обману та стягнення збитків у подвійному розмірі у сумі 47578,66грн. то висновок суду першої інстанції в цій частині про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог є законним та обґрунтованим за наступних підстав.

У зустрічній позовній заяві відповідач вимагає визнати недійсним спірний Договір, як такий, що укладений під впливом обману шляхом замовчування позивачем обставин, які мають суттєве значення та стягнути з останнього на користь ТОВ «Архан»понесені збитки у подвійному розмірі, а саме 47578,66 грн.

Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що рухомий склад Горлівського ТТУ складається із трамвайних вагонів КТМ-5, які вже давно відпрацювали свій ресурс ( вагон 424 –1990 р. є самим новим вагоном. Для розміщення реклами позивача за зустрічним позовом були надані вагони № 412,413,415 ( 1985р.випуску), № 405 ( 1983р.випуску) та № 402 (1981р.випуску), при тому, що нормативний строк служби трамваїв КТМ-5 складає 15 років. Відповідач ввжає, що позивач навмисно скрив факт відсутності можливості надати технічно справний рухомий склад для розміщення реклами, що є істотною умовою договору.

За приписами ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Зазначені доводи відповідача судовою колегією не приймаються, оскільки по-перше, предметом спірного Договору є надання носіїв для розміщення реклами, а не пасажирські перевезення,певна характеристика носіїв (вагонів) умовами Договору не передбачена, тому дослідження питання щодо відповідності наданих вагонів нормативним документам, як пасажирського транспорту, є недоцільним. По-друге, факт належного виконання сторонами умов Договору у визначений в Договорі період підтверджується двосторонніми актами виконаних робіт, наявність яких за весь період підтверджується сторонами у судовому засіданні, зокрема, актом за останній місяць дії Договору.           Вимоги про стягнення збитків задоволенню також не підлягають за недоведеністю факту їх понесення відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог ч.1 п.3 ст.104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 17.03.08р. у справі №38/11 слід скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 6000,25грн., а також стягнення судових витрат через невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

В скасованій частині слід прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісних позовних вимог позивача до відповідача про стягнення 6000,25грн. відмовити.

В частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог рішення суду від 17.03.08р. по справі №38/11 слід залишити без змін, як таке, що відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судови витрати за подання позовних заяв покласти на сторони відповідно фактично понесеним витратам. Також слід стягнути з позивача на користь відповідача 51грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан" м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 17.03.08р. у справі №38/11 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 17.03.08р. у справі №38/11 скасувати в частині задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Горлівське трамвайно-тролейбусне управління" м.Горлівка Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан" м.Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 6000,25грн. та розподілу судових витрат.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Горлівське трамвайно-тролейбусне управління" м.Горлівка Донецької області –відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 17.03.08р. у справі №38/11 залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства "Горлівське трамвайно-тролейбусне управління" м.Горлівка Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Архан" м.Донецьк 51 грн. судових витрат.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС