ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 07/4737а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2008 р.

12год. 05хв., м. Черкаси

За позовом державної податкової інспекції у Чорнобаївському районі

до Чорнобаївського комунального підприємства „Виробниче управління житлово-комунального господарства”

про стягнення 12814грн. 97коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Ковба І.М.

Представники сторін:

від позивача: Тарасенко Н.М. –за довіреністю від 16.01.2008р.;

від відповідача: Патлань В.І. –за довіреністю від 14.10.2008р.

Заявлено позов про стягнення з відповідача в доход бюджету 12814грн. 97коп. податкового боргу станом на 15.09.2008р., у тому числі: 4040грн. 20коп. з податку на додану вартість, 1339грн. 84коп. зі збору за спеціальне використання водних ресурсів, 3439грн. 40коп. зі збору за геологорозвідувальні роботи і 3995грн. 53коп. зі збору за забруднення навколишнього природного середовища.

У засіданні суду представник позивача позов підтримала на суму 12614грн. 97коп.податкового боргу, а саме 4040грн.20коп. з податку на подану вартість, 1139грн.84коп. зі збору за спеціальне використання водних ресурсів, 3439грн. 40коп. зі збору за геологорозвідувальні роботи і 3995грн. 53коп. зі збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Заперечень проти позову відповідач не подав.

У засіданні суду представник відповідача проти позову не заперечив.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

12 грудня 1995р. Чорнобаївською районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація Чорнобаївського виробничого управління житлово-комунального господарства як юридичної особи.

З 22.03.1999р. Чорнобаївське виробниче управління житлово-комунального господарства перебуває на обліку в позивача як платник податків.

30 травня 2003р. Чорнобаївське виробниче управління житлово-комунального господарства було перереєстроване Чорнобаївською районною державною адміністрацією в Чорнобаївське комунальне підприємство „Виробниче управління житлово-комунального господарства.

Згідно з картками особових рахунків відповідача станом на 15.09.2008р. у нього утворився податковий борг у сумі 12614грн. 97коп., у тому числі:

4040грн.20коп. з податку на додану вартість, який виник внаслідок не сплати відповідачем в установлений строк відповідної суми податкового зобов’язання з цього податку, узгодженого відповідачем за поданою ним позивачу податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2008р.;

1139грн. 84коп. зі збору за спеціальне використання водних ресурсів, який виник внаслідок не сплати відповідачем в установлений строк: 1138грн. 02коп. податкового зобов’язання з цього збору, узгодженого відповідачем за поданим ним позивачу податковим розрахунком збору за спеціальне використання водних ресурсів за перше півріччя 2008р., 9коп. штрафу, передбаченого пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону від 21.12.2000р. №2181-ІІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ) за порушення відповідачем граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання зі збору за спеціальне використання водних ресурсів, узгодженого за податковим повідомленням –рішенням від 02.06.2008р. №/0, а також 1грн. 73коп. пені, нарахованої позивачем у картці особового рахунку відповідача відповідно до вимог ст. 16 Закону №2181-ІІІ за порушення відповідачем граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання зі збору за спеціальне використання водних ресурсів;

3439грн. 40коп. зі збору за геологорозвідувальні роботи, який виник внаслідок не сплати відповідачем в установлений строк: 3398грн. 98коп. податкового зобов’язання з цього збору, узгодженого відповідачем за поданим ним позивачу податковим розрахунком збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету за другий звітний квартал 2008р., 33грн. 35коп. штрафу, передбаченого пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ за порушення відповідачем граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання зі збору за геологорозвідувальні роботи, узгодженого за податковими повідомленнями –рішеннями від 26.05.2008р. №/0, №/0, №/0, №/0, а також 7грн. 07коп. пені, нарахованої позивачем у картці особового рахунку відповідача відповідно до вимог ст. 16 Закону №2181-ІІІ за порушення відповідачем граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання зі збору за за геологорозвідувальні роботи;

3995грн. 53коп. зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, який виник внаслідок несплати відповідачем в установлені строки:3541грн. 47коп. податкового зобов’язання з цього збору, узгодженого відповідачем за поданим ним позивачу податковим розрахунком збору за забруднення навколишнього природного середовища за перше півріччя 2008р., а також 454грн. 06коп. 47коп. штрафу, передбаченого пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ за порушення відповідачем граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, узгодженого за податковими повідомленнями –рішеннями від 26.05.2008р. №/0, №/0 та від 02.06.2008р. №/0.

Позивач не доказав наявності у позивача станом на 15.09.2008р. ще 200грн. заявленого у позові податкового боргу з і збору за спеціальне використання водних ресурсів.

Після 15.09.2008р. станом на день прийняття господарським судом цієї постанови відповідач податковий борг з вказаних вище податків і зборів у сумі 12614грн. 97коп. не погасив.

Пункт 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

В преамбулі Закону №2181-ІІІ зазначається, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податкові контролюючими органами, в тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Пункти 1.2 та 1.3 ст. 1 Закону №2181-ІІІ визначають термін „податкове зобов'язання” як зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, а термін „податковий борг” - як податкове зобов’язання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Пункт 1.6 ст. 1 Закону №2181-ІІІ термін „примусове стягнення” визначає як звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Підпункт 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181-ІІІ передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті, тобто у разі якщо згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган або суми податкового зобов’язання визначаються контролюючим органом за непрямими методами.

Підпунктом „а” пп. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ передбачено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Підпунктом 5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги –до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Згідно з пп. 5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 11.1 ст. 11 Закону №2181-ІІІ у разі, коли платник податків, який перебуває у державній або комунальній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків.

У разі, коли сума коштів, отримана від такого продажу, не покриває суму податкового боргу та витрат, пов'язаних з продажем активів, податковий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, що здійснює управління таким платником податків, з пропозицією щодо прийняття рішення про продаж частини акцій корпоратизованого підприємства за кошти або під зобов'язання щодо погашення його податкового боргу протягом поточного бюджетного року. Інформація зазначеного органу управління щодо прийняття або відхилення запропонованого рішення має бути надіслана податковому органу протягом тридцяти календарних днів з дня направлення такого звернення. Організація такого продажу здійснюється за правилами і у строки, встановлені законодавством з питань приватизації. У разі коли зазначений орган не прийме рішення про продаж частини акцій для погашення податкового боргу у зазначені цим пунктом строки, податковий орган зобов'язаний у місячний строк з дня отримання такої відмови або після закінчення встановленого для надання відповіді строку звернутися до суду із заявою про визнання такого платника податків банкрутом.

Стаття 16 Закону №2181-ІІІ передбачає, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Підпунктом 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ встановлено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Відповідно до пп. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі десяти відсотків суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі п’ятдесяти відсотків суми податкового боргу;

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону №2181-ІІІ сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до висновку, що стягувана сума у розмірі 12614грн. 97коп. є податковим боргом у розумінні Закону №2181-ІІІ і позивач має право на примусове стягнення цієї суми податкового боргу за рішенням суду за рахунок активів відповідача, які не входять до складу його цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності відповідача як комунального підприємства.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково у сумі 12614грн. 97коп. Судовий збір в сумі 126грн. 15коп. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути за рахунок активів Чорнобаївського виробничого управління житлово –комунального господарства (вул. Крупської, буд. 2а, смт. Чорнобай, Черкаська область, 19900, ідентифікаційний номер ), які (активи) не входять до складу його цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності:

- в доход бюджету через державну податкову інспекцію у Чорнобаївському районі (вул. Леніна, буд. 152, смт. Чорнобай, Черкаська область, 19900, ідентифікаційний код 34333914) –12614грн. 97коп. податкового боргу;

- в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у Чорнобаївському районі (вул. Леніна, буд. 152, смт. Чорнобай, Черкаська область, 19900, ідентифікаційний код 34333914) для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018, - 126 грн. 15коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ Дорошенко М.В.