ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2008 Справа № П19/3840

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Неклеси М.П. (доповідач)

суддів: Стрелець Т.Г, Мороз В.Ф.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванченко І.С, довіреність №89 від 21.12.07, юрисконсульт;

від відповідача: представник не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2008р. по справі №П19/3840

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

до відповідача: приватного малого підприємства фірми “МИР”, м.Верхньодніпровськ

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов’язання повернути об’єкт незавершеного будівництва

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2008р. регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось з позовом в господарський суд Дніпропетровської області про розірвання договору купівлі-продажу від 28.08.1998р. №1401, укладеного з приватним малим підприємством фірмою “МИР” та зобов’язання останнього повернути до державної власності позивача предмет договору - об’єкт незавершеного будівництва корпус №1-А /їдальня/ заводу “Керміконд”, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Титова, 206-а. Також позивач просив з метою забезпечення позову накласти арешт на вказаний об’єкт до вирішення спору по суті з метою забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2008р. (суддя Петренко І.В.) повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі п.п.2, 3, 6 ст.63 ГПК України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.40). Оскільки матеріали справи містять достатню кількість доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом Дніпропетровської області норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При винесені ухвали господарський суд виходив з того, що до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, не вказано повної поштової адреси відповідача (згідно договору купівлі-продажу –320006, м.Верхньодніпровськ, вул.Петровського, буд.34, кв.38), не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми, додані документи не завірені належним чином.

З такими висновками погодитись не можна на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог ч.1 ст.56 ГПК України, позивач додав до позовної заяви фіскальний чек, який відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою КМ України від 17.08.2002р. №1155 та статті 32 ГПК України, є документом, підтверджуючим факт надання поштових послуг про прийняття та пересилання реєстрованого поштового відправлення та є доказом відправлення ПМПФ “МИР” копії позовної заяви.

Суд першої інстанції безпідставно послався на відсутність доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви відповідно до п.6 ст.63 ГПК України, оскільки не надав належної оцінки оригіналу фіскального чеку, виданого відділенням №1 Дніпропетровського головного поштамту, який дійсно був доданий до позовної заяви (а.с.2).

Апеляційна інстанція вважає не обґрунтованим посилання господарського суду, як на ще одну підставу повернення позовної заяви, на неповну поштову адресу відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до п.58 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою КМ України від 17.08.2002р. №1155 адреса, за якою пересилається поштове відправлення (поштовий переказ), зазначається у такому порядку: найменування адресата (одержувача) у називному відмінку ... повне найменування підприємства, установи, організації, вулиці, номер будинку, квартири, населеного пункту, району, області, поштовий індекс.

Титульна сторінка позовної заяви (а.с.3) містить повну назву відповідача: приватне мале підприємство фірма “МИР” та його адресу: вул.Титова, 206-А, м.Верхньодніпровськ, 51600, що є прямим доказом виконання позивачем вимог п.2 ч.2 ст.54 ГПК України та в позовній заяві вказане повне найменування відповідача і його поштова адреса. При цьому поштова адреса відповідача, зазначена у позовній заяві, співпадає з поштовою адресою, вказаною у доданих до заяви копіях документів (додаткові угоди №2, №3, які є невід’ємними частинами договору купівлі-продажу від 28.08.1998р. №1401, а.с.12-14)

Крім того, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.54 ГПК України позовна заява містить ідентифікаційний код приватного малого підприємства фірми “МИР” –код ЄДРОПУ 20223558.

Відповідно до частини 2 статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Надані позивачем ксерокопії документів до позовної заяви засвідчені належним чином, на що суд першої інстанції не звернув уваги, оскільки копії документів на 21 аркуші пронумеровані, прошнуровані та скріплені печаткою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з написом “згідно з оригіналом” та зазначенням дати “08.08.08” і підписом особи “Іванченко”, яка скріпила ці документи. (а.с.23 на зворотньому боці аркуша).

Таким чином, позивач відповідно до приписів зазначеної статті завірив належним чином копії документів, які були додані до позовної заяви.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином зміст та обставини, вказані в позовній заяві та в порушення п.5 ч.1 ст.54 та п. 3 ст. 63 ГПК України повернув заявнику позовну заяву. Суд не звернув уваги на те, що підставами, з якими позивач пов’язує свої позовні вимоги та які були зазначені в позовній заяві є невиконання (на його думку) відповідачем зобов’язань за договором купівлі-продажу від 28.08.1998р. №1401 та додаткових угод №1 від 23.05.2001р, №2 від 25.02.2003р, №3 від 17.08.2006р. Позивач посилався на докази, що підтверджують факт невиконання відповідачем умов договору та додаткових угод, а саме, акт поточної перевірки від 28.02.2008р. (а.с.15-17) та ненадання відповідачем відповіді на претензію позивача щодо виконання умов договору та додаткових угод до нього.(а.с.21-23)

Вказані обставини були викладені в позовній заяві позивачем з посиланням на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та порушені відповідачем (на думку позивача) та які являються юридичними підставами позову. Зокрема позивач посилався в позовній заяві на ст. ст.525, 526, 530, 629, ч.2 ст. 651 ЦК України та на інші Закони та нормативно-правові акти.

Таким чином, підстав для повернення позовної заяви у господарського суду Дніпропетровської області не було, оскільки позовна заява оформлена у відповідності до вимог ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області слід задовольнити, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2008р. по справі №П19/3840 слід скасувати та відповідно до ч.4 ст. 106 ГПК України передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2008р. по справі №П19/3840 –задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2008р. по справі №П19/3840 –скасувати.

Справу №П19/3840 передати на розгляд господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя                                                              М.П.Неклеса

Суддя                                                             Т.Г.Стрелець

Суддя В.Ф.Мороз