ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.08.08р.

Справа № 35/80-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго",

м. Дніпропетровськ

до 1- Військової частини А 4611, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

2-Військової частини А 1451,

м. Харків

3- Криворізької квартирно - експлуатаційної частини району,

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 16 391,10 грн

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - Козак Т.В., дов. №111 від 27.05.2008р.

від відповідача-1 - представник не з"явився

від відповідача-2- Гниря В.В., майор, дов. №563 від 09.07.2008р.

від відповідача-3 - представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

В квітні 2008р. Позивач звернувся до суду та просив стягнути з Відповідача - Військової частини А4611 заборгованість з компенсації за перетоки реактивної електричної енергії, які виникли в період з травня 2005р. по грудень 2006р. - 10 748,12 грн, пеню - 609,15 грн, 3% річних - 599,66 грн, втрати від інфляції - 4434,17 грн, посилаючись на невиконання відповідачем зобов’язань за договором №25 від 01.04.2002р.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 17.06.2008р. до участі у справі в якості інших відповідачів залучено Військову частину А1451 (м. Харків) –надалі відповідач-2 та Криворізьку квартирно - експлуатаційну частини району –надалі Відповідач-3.

23.06.2008р. від позивача надійшли уточнення позовної заяви, в якій він просить стягнути з Військової частини А1451 заборгованість за перетоки реактивної електричної енергії –4 062,62 грн, 3% річних –305,91 грн, втрати від інфляції –1844,20 грн, посилаючись на те, що згідно довідки В/ч А1451 від 28.02.2006р. за №237 Військова частина А4611 являється структурним підрозділом Військової частини А1451. З Криворізької квартирно-експлуатаційної частини району просить стягнути заборгованість за перетоки реактивної електричної енергії –6 685,50 грн, 3% річних –293,75 грн, втрати від інфляції –2 589,97 грн, пеню –609,15 грн, посилаючись на укладений між ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», Криворізькою квартирно-експлуатаційною частиною району та Військовою частиною А1451 договір поруки №189/06 від 22.02.2006р.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач-1 в судові засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, згідно довідки В/ч А1451 від 28.02.2006р. за №237 Військова частина А4611 являється структурним підрозділом Військової частини А1451. В зв’язку з чим відповідач-1 підлягає виключенню із учасників судового процесу, як такий, що немає статусу юридичної особи.

Відповідач -2 вимоги не визнає та просить замінити В/ч А1451 на іншого відповідача в особі КЕЧ. Посилається на директиви Міністерства оборони України від 20.01.2005р., 20.04.2005р. та 30.06.2005р., згідно яких військова частина має передати до квартирно-експлуатаційного відділу існуючу дебіторсько-кредиторську заборгованість на утримання та обслуговування казарменно-житлового фонду військових частин за актами звіряння. Вказує, що такі додаткові угоди були підписані згідно з чинним законодавством, а саме №189/06 від 22.02.2006р. та №240/08 від 11.02.2008р.

Відповідач-3 в судове засідання не з’явився, у відзиві на позов вказує, що станом на 01.01.2006р. прийняв від Військової частини А-4611 (А-1451) заборгованість в сумі 6 746,60 грн. Пояснює, що з 2006р. позивач не здійснював заліків по реактивній електроенергії, а вимагав оплати лише грошовими коштами, в зв’язку з чим утворилася заборгованість. Крім того, зазначає про сплив позовної давності щодо стягнення цього боргу та просить в позові відмовити.

За згодою представника позивача та відповідача-2 в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" –енергопостачальник (надалі позивач) та Військовою частиною А4611 - споживач було укладено договір №25 від 01.04.2002р. про постачання електричної енергії строком дії до 31 грудня 2002р. Відповідно до п. 11.4 договору він вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до кінця строку його дії не надійде заяви жодної із сторін про відмову від нього чи перегляд. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

За умовами вказаного договору позивач постачав, а відповідач споживав електричну енергію в спірний період з травня 2005р. по грудень 2006р. включно, про що В/ч А4611 надавала щомісячні звіти енергопостачальнику.

Відповідно до п. 4.3. договору споживач повинен здійснювати економічну компенсацію втрат енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом платежів на поточний рахунок енергопостачальника протягом п’яти днів після отримання рахунку фактури.

В спірний період позивач щомісячно надавав В/ч А4611 рахунки-фактури на оплату компенсації за перетоки реактивної електроенергії, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями рахунків та реєстрами про їх вручення.

За період з травня по грудень 2005р. компенсація склала 4062,62 грн, з червня по грудень 2006р. –6685,50 грн, всього –10 748,12 грн.

Відповідно до довідки В/ч А1451 від 28.02.2006р. за №237 Військова частина А4611 являється структурним підрозділом Військової частини А-1451. Виходячи з цього, зобов’язаною за спірним договором являється Військова частина А1451(м. Харків).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону та договору. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Доказів сплати цієї заборгованості на час розгляду справи суду не надано.

Між ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»(кредитор), Криворізькою квартирно-експлуатаційною частиною району (поручитель) та Військовою частиною А1451 (А4611) (боржник) було укладено договір поруки №189/06 від 22.02.2006р., згідно якого відповідач-3 поручився перед кредитором за виконання боржником зобов’язань за договором про постачання електричної енергії від 01.04.2002р. №25 по оплаті за активну та реактивну електроенергію, по сплаті штрафних санкцій. Відповідач-3 прийняв від відповідача-2 заборгованість за 2005р. в сумі 6 746,60 грн, що склалася станом на 01.01.2006р., про що сторонами складено акт звірки та передачі дебіторсько-кредиторської заборгованості від 01.01.2006р. У своєму відзиві відповідач-3 не заперечує проти наявності такої заборгованості.

Як встановлено вище, відповідач-3 взяв на себе поруку щодо сплати заборгованості відповідача-2 станом на 01.01.2006р.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України порука є одним із видів забезпечення виконання боржником свого зобов’язання перед кредитором. У разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України), тобто норми цивільного законодавства надають кредиторові право вимагати виконання обов’язку як самим боржником, так і солідарно боржником та поручителем.

За цей період позивач просить стягнути заборгованість з травня по грудень 2005р. в сумі 4062,62 грн. Виходячи з умов договору поруки та приписів ст.ст. 553-555 Цивільного кодексу України поручитель зобов’язаний сплатити суму боргу 4062,62 грн за боржника, який не виконав свого зобов’язання в строк, установлений договором №25 від 01.04.2002р. про постачання електричної енергії.

Доводи поручителя про сплив позовної давності щодо стягнення цього боргу судом відхиляються, як такі, що не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена три роки. Зобов’язання щодо сплати боргу за перетоки реактивної електроенергії виникли відповідно з 01.06.2005р., позивач звернувся до суду 22.04.2008р., тобто не пропустив трьохрічний строк позовної давності.

Зобов’язання щодо сплати перетоків реактивної електроенергії в 2006р. не забезпечені порукою, не передані поручителю відповідно до вказаних в директивах Міністерства оборони України документів, не визнаються поручителем, та відповідальність за порушення зобов’язання покладається на сторону договору №25 від 01.04.2002р., тобто на відповідача-2.

Заборгованість за перетоки реактивної електроенергії з червня по грудень 2006р. становить 6685,50 грн, що підтверджується розрахунком позивача, актом звіряння між енергопостачальником та в/ч А4611 від 15.05.2008р. та не спростовано відповідачем-2. Вказана заборгованість підлягає стягненню з Військової частини А1451.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов’язань, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Інфляційні втрати щодо прострочення оплати боргу 4062,62 грн з урахуванням індексу інфляції з червня 2005р. по березень 2008р. включно складають 1 647,08 грн, 3% річних за період прострочення платежів з 01.06.2005р. по 20.04.2008р. –305,91 грн та підлягають стягненню з відповідача-3.

Інфляційні втрати щодо прострочення оплати боргу 6685,50 грн з урахуванням індексу інфляції з липня 2006р. по березень 2008р. включно складають 1 826,22 грн, 3% річних за період прострочення платежів з 01.07.2006р. по 20.04.2008р. –293,75 грн та підлягають стягненню з відповідача-2.

В решті вимоги про стягнення інфляційних та річних задоволенню не підлягають в зв’язку з невірним розрахунком.

За умовами п. 4.6 договору на постачання електроенергії в разі прострочення платежів споживач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Позивач просить стягнути пеню з відповідача-3 за період прострочення платежів з 20.10.2007р. по 20.04.2008р. в сумі 609,15 грн та відповідно до вище наведених приписів нарахування пені на спірну заборгованість вже припинилося до настання цього періоду. Отже, вимоги позивача про стягнення пені необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи, підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача-2 суми боргу 6685,50 грн, інфляційних втрат –1826,22 грн, 3% річних –293,75 грн, з відповідача-3 суми боргу 4062,62 грн, інфляційних втрат –1 647,08 грн, 3% річних –305,91 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 275-277 Господарського кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини А1451 –61000, м. Харків, (р/р 0423, МФО 851011) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”–49107, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, буд.22, на п/р 285 у Філії у відділенні ПІБ в м. Дніпропетровськ, МФО 305437 борг за реактивну електроенергію –6 685,50 грн (шість тисяч шістсот вісімдесят п’ять грн 50 коп), інфляційні втрати –1826,22 грн (одна тисяча вісімсот двадцять шість грн 22 коп), 3% річних –293,75 грн (двісті дев’яносто три грн 75 коп), витрати по сплаті державного мита –88,02 грн (вісімдесят вісім грн 02 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 63,37 грн (шістдесят три грн 37 коп).

Стягнути з Криворізької квартирно–експлуатаційної частини району - 50001, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Леніна, 58, (р/р 2658, МФО 805012) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”–49107, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, буд. 22, на п/р 285 у Філії у відділенні ПІБ в м. Дніпропетровськ, МФО 305437 борг за реактивну електроенергію –4 062,62 грн (чотири тисячі шістдесят дві грн 62 коп), інфляційні втрати –1 647,08 грн (одна тисяча шістсот сорок сім грн 08 коп), 3% річних –305,91 грн (триста п’ять грн 91 коп), витрати по сплаті державного мита –60,15 грн (шістдесят грн 15 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 43,31 грн (сорок три грн 31коп).

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 6 серпня 2008 р.