ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"02" червня 2008 р.

Справа №  17/68

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Тимошевської В.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу  №17/68

за
позовом: суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, смт.
Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області

до
відповідача: Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової
адміністрації України у Кіровоградській області, м.Кіровоград

про
скасування рішення

Представники
сторін:

від
позивача - участі не брали;

від
відповідача - Гриб О.В., довіреність № 25 від 04.04.2008 р., головний державний
податковий інспектор з юридичної роботи відділу ліцензування роздрібної
торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами

Час
прийняття постанови  15:20 год.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва з 18.04. до 08.05.2008 р.; з 08.05.
до  29.05.2008 р.; з 29.05. до  02.06.2008 р.

Суб”єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1  подано позов про відміну рішення
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів
державної податкової
адміністрації України у Кіровоградській області № 110088 від 12.02.2008
р. про застосування до  суб”єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій в розмірі  2700 грн.

Заявою
від  29.05.2008 р.  позивач просить скасувати  рішення відповідача №110088 від 12.02.2008 р.
про застосування до нього фінансових санкцій в розмірі  2700 грн. (а.с.95-97).

Відповідач
позов заперечив, посилаючись на на те, що оскаржуване рішення прийнято в межах
наданих  йому повноважень та з
дотриманням вимог чинного законодавства ( а.с. 68-72, 82-84, 111-116).

Представник
позивача в судове засідання  02.06.2008
р. не з”явився  та подав клопотання про
розгляд справи за його відсутності ( а.с. 110).

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача,
оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Посадовими
особами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів  державної податкової  адміністрації України у Кіровоградській
області на підставі направлень на перевірку (а.с. 52) згідно наказу  про проведення позапланової виїзної перевірки
№ 21 від 29.01.2008 р. ( а.с. 51) проведено
позапланову виїзну  перевірку
магазину, що розташований за адресою: Голованівський район, с. Троянка, де
здійснює підприємницьку діяльність
приватний підприємець ОСОБА_1

За
результатами перевірки складено акт № 110186 від 30.01.2008 р. ( а.с. 10 -11,
54-56), в якому зафіксовано, зокрема, факт реалізації споживачеві горілки
“Сотка” 0,5 л по ціні 7 грн. 50 коп. за пляшку, виробник  ЗАТ “Вінницький  лікеро-горілчаний завод” м. Вінниця,  дата розливу
21.02.2007 р., марка акцизного збору 02 ААГЦ 022972, 07/1, ЛГП 0,5 при
візуальному огляді з підробленою маркою акцизного збору, а саме (по тексту
акту): “Всі марки мають шестизначну нумерацію захисною фарбою чорного кольору,
що не проникає на зворотній бік марки червоним кольором, чим порушено абзац 2
пункту 2 ст. 7 Закону України “Про акцизний збір на алкогольні  напої та тютюнові вироби” від 15.09.1995
р.”.

Також,
в акті зафіксовано факт реалізації
сигарет  “Мальборо” за ціною 5
грн. 50 коп., що є вищою від встановленої виробником та зазначеної  на пачці ціни, а саме 4 грн. 00 коп., марка
акцизного збору  20 АГМЕ824848 ТВО
виробник ЗАТ “Філіпс Моріс Україна”, чим порушено  п. 21 ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про акцизний збір”.

12.02.2008
р. відповідачем за результатами проведеної перевірки до позивача за вказані
вище порушення на підставі ст. 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 р. № 481/95 рішенням №110088 від
12.02.2008 р. застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 1 700 грн. за реалізацію алкогольних напоїв  без марок акцизного збору встановленого
зразка та 1 000 грн. за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін ( а.с. 7, 66).

Позивач
вважає, що вказане рішення не відповідає вимогам чинного законодавства за
наступних обставин. Позивач не є виробником горілки і марки акцизного збору на
горілку не наклеює. Він не є спеціалістом і відповідно не має знань в частині
перевірки марок, щоб розібратись дійсні марки чи підроблені, а тому його вини в
тому, що марка виявилась підробленою немає. Зазначає, що цигарки у нього
продаються згідно чинного законодавства, згідно податкових накладних та
встановленої виробником або імпортером цін. Вказує, що відповідач своєчасно не
повідомив  позивача про засідання
комісії, чим позбавив  можливості
захищати свої інтереси при вирішенні питання про застосування до нього
фінансових санкцій.

У  заяві до позову від 29.05.2008 р. ( а.с.
95-97) позивач як на підставу своїх позовних вимог додатково зазначив, що  перевірка була проведена без надання платнику
податків під розписку направлення на перевірку, копій наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, що є
порушенням  п.п. 1, 2 ст. 11-2 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні”. Перевірка проведена за
відсутності суб”єкта підприємницької діяльності. Безпосередньо акт перевірки не
містить підтвердження документами факту реалізації алкогольного напою, акцизна
марка на якому, є підробленою. Докази того, що особи, якими здійснювалась  перевірка
володіють спеціальними  знаннями
та мають спеціальні допуски для визначення візуального факту підроблення марок
акцизного збору відсутні. Оскаржуване рішення не містить посилання на акт
експертизи. Відповідачем не викладений і
недоведений порядок отримання та вилучення акцизної марки, порядок
направлення такої акцизної марки на експертизу та докази наявності у
Департаменту по контролю за виробництвом цінних паперів, акцизних марок,
документів суворої звітності  та
голографічних захисних елементів (Держзнак) Міністерства фінансів України
встановлених законом повноважень на проведення експертизи акцизних марок. В
акті взагалі нічого не вказано про ціну і дату виготовлення цигарок “Мальборо”.
З фіскальних чеків не вбачається, які цигарки реалізовувались  перевіряючим 30.01.2008 р.  Докази фактичного здійснення перевірки  суб”єкта підприємницької діяльності з питань
додержання законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами
та алкогольними напоями відсутні.

За
приписами  частини 2 статті 19 Конституції
України  органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Указом
Президента України від 11 липня 2001 року N 510/2001 "Про посилення
державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів" на Державну податкову адміністрацію України покладено
функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів,
здійснення міжгалузевої координації у цій сфері.

На
виконання зазначеного Указу Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від
7 серпня 2001 року N 940 "Про заходи щодо посилення державного контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та
справлянням акцизного збору", відповідно до якої утворено у складі
Державної податкової адміністрації Департамент контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів як самостійний
функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі державних
податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи та
їх територіальні підрозділи.

Наказом
ДПА України від 10 лютого 2007 року N 71 затверджено Положення про Департамент
з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України, яким на
Департамент та його регіональні управління покладено виконання функцій
ліцензування та контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів.

Статтями
16, 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”
встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи,
які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами
України. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою  статті 17, приймаються органом, який видав
ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади
у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Таким
чином, до компетенції відповідача  належить проведення перевірок у сфері контролю
за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та
застосування санкцій, передбачених Законом України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Частиною
7 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”
визначено, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах
повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,  громадського
харчування та послуг", "Про державне регулювання  виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових  виробів", а в інших випадках - за
рішенням суду.

Позапланова
виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення  обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. (ч. 8 ст. 11-1
Закону України “Про державну податкову службу в Україні).

Згідно
ч. 1 ст. 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні) посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку направлення  на
перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної  податкової служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата  початку та
дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових  осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Ненадання цих документів платнику податків або їх
надання з порушенням  вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

З
наведених норм вбачається, що ненадання копії наказу про проведення
позапланової перевірки та направлення на перевірку платнику податків під
розписку є підставою для недопущення посадових осіб до проведення перевірки, а
не підставою для скасування прийнятих за цією перевіркою рішень.

При
цьому, відповідачем надано господарському суду копії наказу регіонального
управління Департаменту контролю  за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у
Кіровоградській області №21 від 29.01.2008 р. “Про проведення позапланової
виїзної перевірки приватного підприємця ОСОБА_1” та  направлення на проведення такої перевірки №№
000434, 000428, 000427 ( а.с. 51-53).

Відповідно
до вимог ст. 1 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та
тютюнові вироби" марка акцизного збору - спеціальний знак, яким маркуються
алкогольні напої та тютюнові вироби. Її наявність на цих товарах підтверджує
сплату акцизного збору, легальність ввезення та реалізації на території України
цих виробів. Марки акцизного збору для алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
вироблених в Україні, відрізняються від марок для імпортованих алкогольних
напоїв та тютюнових виробів дизайном та кольором відповідно до зразків,
затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно  пункту 5 Положення про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами
і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою
Кабінету  Міністрів України № 567 від
23.04.2003 р., марки акцизного збору повинні мати наскрізну нумерацію.

Як
зафіксовано в акті перевірки, саме при візуальному огляді посадовими особами
відповідача марки акцизного збору 02 ААГЦ 022972 07/1 ЛГП 0,5, якою було
марковано горілку “Сотка”, що придбавалась у позивача, було встановлено
невідповідність марки  певним вимогам щодо
наскрізної нумерації марки.

Слід
відмітити, що серед основних завдань регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у
Кіровоградській області є організація роботи зі зберігання, продажу, обліку і
використання марок акцизного збору на алкогольні напої та тютюнові вироби,
контроль за додержанням правил маркування та наявністю на алкогольних напоях та
тютюнових виробах марок акцизного збору під час здійснення оптової і роздрібної
торгівлі ними (п. 2.2. Положення  а.с.
85-92). Пунктом 3.7. Положення на регіональне управління покладено функцію
контролю за додержанням правил маркування під час реалізації алкогольних напоїв
та тютюнових виробів через оптову  і
роздрібну мережі. Отже, посадові особи регіонального управління мають
відповідні знання норм законодавства, яким встановлено певний вид (зразок),
реквізити акцизної марки.

Висновком
Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного  інституту судових експертиз № 455/03 від
08.02.2008 р.  підтверджено висновки, які
викладені в акті перевірки щодо невідповідності марки  акцизного збору 02 ААГЦ 022972 07/1 ЛГП 0,5
за способом виготовлення акцизним маркам ( а.с. 64-65).

Твердження
позивача про те, що експертиза марки проводилась  Департаментом по контролю за виробництвом
цінних паперів, акцизних марок, документів суворої звітності  та голографічних захисних елементів
(Держзнак) Міністерства фінансів України матеріалами справи спростовується.

Пунктом
20  Положення про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами
і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів алкогольні напої та
тютюнові вироби встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані
з відхиленням від вимог цього Положення або марками, що не відповідають виду
продукції та місткості тари та/або не видавалися безпосередньо виробнику
(імпортеру) зазначеної продукції, вважаються немаркованими.

Доводи
позивача щодо відсутності в оскаржуваному рішенні посилання на висновок
експертизи є безпідставним, так як відповідно до пункту 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є:

- акт
перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні
порушені норми законодавства;

-
результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої
влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності,
пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

-
матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З
урахуванням наведених положень в оскаржуваному
рішенні №110088 від 12.02.2008 р. міститься посилання на акт перевірки
додержання суб”єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 законодавства під час
провадження діяльності, пов”язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.

Перевірка  діяльності позивача здійснювалась в
присутності  уповноваженої позивачем на
здійснення розрахункових операцій особи - продавця ОСОБА_2.  Дана особа від підписання акту перевірки
відмовилась, про що складено акт відмови від 30.01.2008р. ( а.с. 13, 58).
Діючим законодавством не передбачено проведення перевірки посадовими особами
відповідача виключно в присутності особисто приватного підприємця.

Зафіксована
в акті перевірки реалізація горілки, підтверджується  фіскальним чеком, який за своєю датою відповідає
дню перевірки ( а.с. 57).  Складання
посадовими особами актів вилучення акцизних марок нормами чинного законодавства
не передбачено. При цьому слід відмітити, що акт перевірки містить опис
акцизної марки, якою була маркована
реалізована горілка.

Відповідно
до абз.13 частини II ст.17 Закону України "Про державне регулювання"
до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими
марками акцизного збору - 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700
гривень.

При
цьому, згідно зі ст.8 Закону України “Про акцизний збір” відповідальність за
недодержання порядку маркування, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових
виробів , несвоєчасну сплату акцизного збору несуть виробники, імпортери,
продавці цих товарів та їх посадові особи у порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Підставою
застосування адміністративно-господарських санкцій є виключно правопорушення,
якого припустився суб'єкт господарювання, в даному випадку - це зберігання та
реалізація алкогольного напою без марки акцизного збору встановленого зразка.
Вина такого суб'єкта не є умовою застосування подібних санкцій, оскільки ч.2
ст. 218 Господарського кодексу України, що опосередковано закріплює принцип
вини при застосування господарсько-правової відповідальності, не поширюється на
адміністративно-господарські санкції.

При
цьому слід відзначити, що  позивач не
позбавлений права звернутися до суду з регресним позовом до постачальника
алкогольних напоїв.

Із
акту перевірки вбачається, що позивачем було реалізовано товар - сигарети
“Мальборо” за ціною 5 грн. 50 коп., що є вищою від ціни, встановленої
виробником та зазначеної на пачці, а саме -
4 грн. 00 коп.

Відповідно
до частини 21 статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний
збір" від 26.12.1992 р. №18-92 встановлені виробником або імпортером
максимальні роздрібні ціни на перелічені у декларації товари запроваджуються з
першого числа, наступного за місяцем, у якому відповідну декларацію було подано
відповідно до центрального органу державної податкової служби України або
центрального органу державної митної служби України, і діють до їх зміни у
порядку, передбаченим цим Законом.

Як
встановлено положеннями п. п. 13, 20 Правил роздрібної торгівлі тютюновими
виробами, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської
інтеграції України від 24.07.02 № 218,

з
01.07.06 в продажу можуть знаходитися тільки тютюнові вироби, на пачках,
коробках та сувенірних коробках яких встановлено максимальну роздрібну ціну та
дату їх виготовлення;

встановлена
виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби повинна
бути зазначена на пачці, коробці або сувенірній коробці тютюнових виробів разом
із датою їх виготовлення;

за
наявності у місці торгівлі тютюнових виробів однієї власної назви, на пачках,
коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні
ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті,
що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

По
тексту акту перевірки зафіксовано які саме цигарки реалізовувались
перевіряючим, номер акцизної марки, виробника
та  ціну, яка встановлена на пачці
цигарок, що спростовує доводи позивача про відсутність  в акті зазначеної інформації.

Марка
акцизного збору, що розміщувалася на пачці тютюнових виробів, як зазначено в
Акті перевірки, мала реквізити: 20 АГМЕ 824848 ТВ 05/3 , де "05/3"
означає третій  квартал 2005 р.

Згідно
даних декларації виробника  ЗАТ “Філіпп
Моріс Україна”  максимальні роздрібні
ціни  на сигарети з фільтром з тютюну
Мальборо з серпня 2005 р. встановлені в розмірі 4,00 грн. ( а.с. 60).

За
вимогами п. 11 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових  операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг”
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові
операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму
попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх
кількості.

Відсутність
у фіскальних чеках найменування реалізованих товарів ( а.с. 57) вказує на
порушення позивачем  зазначених вимог
закону та не свідчить про те, що реалізація зафіксованого по акту перевірки
товару не відбулася.

Відповідно
до абз.12 частини 2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання"
до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта
підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

Не
підтверджується нормами чинного законодавства твердження  позивача про необхідність його обов”язкової
участі  під час вирішення питання про
застосування до нього фінансових санкцій. Як встановлено   пунктом 8 Порядку застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 02.06.2003 р. № 790, питання про застосування фінансових санкцій
може розглядатись за участю представника суб”єкта підприємницької діяльності на
його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення  про застосування санкцій. Як вбачається з
матеріалів справи, така вимога жодною зі сторін не пред”являлась.

Слід
відмітити, що встановлені в акті перевірки
обставини не спростовано жодними доказами позивача.

Вказане
вище свідчить  про правомірне
застосування до позивача штрафних санкцій, при цьому розмір штрафу відповідачем
визначено правильно, оскільки ним застосовано мінімальні фінансові санкції.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги заявлено необґрунтовано і задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст. ст. 71, 94,  ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1
ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст.
254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо
строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду
не набрала законної сили.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з  дня складення постанови в
повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська