ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 05-5-3/2114-35/294

11.08.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівар»

до Комунального підприємства «Господар»Дарницького

району міста Києва

про стягнення 4 962,40 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з’явились;

(Власенко В.М. – директор, був присутнім в судових засіданнях)

від відповідача: Яременко В.В. –предст. за довір. № 2164 від 20.10.2006р.

В судовому засіданні 11.08.2008р., за згодою представника відповідача, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення прийняте 11.08.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 02.07.2008р. по 16.07.2008р., 16.07.2008р. по 11.08.2008р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівар»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Комунального підприємства «Господар»Дарницького району міста Києва про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за використання допоміжних приміщень в сумі 4 962,40 грн. та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 05-5-3/2114 від 03.03.2008р., позовну заяву і додані до неї матеріали було повернуто позивачу без розгляду на підставі п.п. 1, 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 05-5-3/2114 від 15.04.2008р., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівар»було задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2008р. по справі № 05-5-35/2114 було скасовано. Матеріали справи № 05-5-35/2114 було передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

За резолюцією Голови Господарського суду міста Києва справу № 05-5-3/2114 було передано на розгляд судді Господарського суду міста Києва Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2008р. справу було прийнято до свого провадження суддею Літвіновою М.Є. та присвоєно даній справі № 05-5-3/2114-35/294. Розгляд справи було призначено на 02.07.2008р.

В судовому засіданні 02.07.2008р. представником відповідача були надані документи на виконання вимог ухвали суду № 05-5-3/2114-35/294 від 09.06.2008р.

В судовому засіданні 02.07.2008р. представником позивача були надані документи на виконання вимог ухвали суду № 05-5-3/2114-35/294 від 09.06.2008р.

В судовому засіданні 02.07.2008р. представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представником позивача було заявлене клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів по справі.

Представник відповідача заперечував проти вищевказаного клопотання представника позивача, як безпідставного та необґрунтованого.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього повністю.

В судовому засіданні 02.07.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 16.07.2008р.

В судовому засіданні 16.07.2008р. представником позивача були надані суду письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 16.07.2008р. представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вирішив відмовити позивачу в задоволенні заявленого в попередньому судовому засіданні клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів по справі, як безпідставного та необґрунтованого.

В судовому засіданні 16.07.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 11.08.2008р.

08.08.2008р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач в судове засідання 11.08.2008р. не з’явився, своїх представників не направив.

Про місце, дату та час судового засідання позивач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 11.08.2008р. ані позивач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2006 року між Фондом приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівар»(далі позивач) було укладено Договір № 181/П купівлі-продажу нежилого приміщення, орендованого Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівар»(м. Київ, вул. Бориспільська, 12 (літ. А)).

Відповідно до умов вказаного Договору (п. 1.1.) продавець передає, а покупець приймає у власність нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 82) загальною площею 47,00 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 12 (літ. А), а покупець зобов’язується прийняти об’єкт приватизації, сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у цьому Договорі та пройти реєстрацію об’єкту приватизації у бюро технічної інвентаризації.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що у вказаному приміщенні існують спільні допоміжні приміщення (коридори, санвузол, тамбур, ін.), площа яких складає 39,48 кв.м.

Вказані допоміжні приміщення надаються Комунальним підприємством «Господар»Дарницького району міста Києва (далі відповідач) в строкове користування іншим юридичним особам, згідно укладених договорів оренди.

Відповідно, на підставі договорів оренди вказаних допоміжних приміщень відповідач отримує орендну плату.

На думку позивача вказані допоміжні приміщення належать на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу.

З огляду на зазначене, за твердженням позивача, відповідач зобов’язаний перерахувати 50% отриманого прибутку за оренду допоміжних приміщень на рахунок позивача, що становить, за період з 01.09.2006р. по 01.10.2007р. –4 962,40 грн.

Позивач звертався до відповідача шляхом направлення останньому претензії № 03/09-2007 від 23.09.2007р. з вимогою перерахувати на рахунок позивача 50% отриманого прибутку за оренду допоміжних приміщень, саме 4 962,40 грн.

Відповідач проти позову заперечував. У відзиві на позов зазначив наступне.

Відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.08.1998р. № 1758 «Про прийняття до комунальної власності об’єктів соціальної інфраструктури»житловий будинок № 12 по вул. Бориспільській в місті Києві разом з вбудованими нежитловими приміщеннями від підприємства-банкрута ВО «Київський радіозавод»переданий у комунальну власність територіальної громади Дарницького району міста Києва та на баланс Комунального підприємства «Господар».

16.11.2003р. між Комунальним підприємством «Господар»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівар» було укладено Договір № 230 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об’єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва.

Відповідно до умов даного Договору (п. 1.1.) орендодавець на підставі розпорядження Дарницької районної у місті Києві держадміністрації від 07.11.03р. № 756 п. 15, ордер № 238, передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення), розташоване за адресою: вул. Бориспільська, 12, загальною площею 75,1 кв.м.

05.07.2006р. ТОВ «Сівар»згідно договору купівлі-продажу № 181-П придбало у власність нежилі приміщення, загальною площею 47,00 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 12.

У зв’язку з цим договір оренди № 230 від 16.11.2003р. було припинено.

Нежитлове приміщення площею 83,10 кв.м. належить на праві власності ЗАТ «Київська виробнича компанія «Рапід», а інші нежитлові приміщення загальною площею 141,7 кв.м. ( втому числі з призначенім коридор, тамбур, санвузол, загальною площею 70,4 кв.м.) належить до комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва та до 01.03.2008р. надавались у строкове користування згідно договорів оренди, укладених балансоутримувачем на підставі розпоряджень Дарницької райдержадміністрації міста Києва.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 356 Цивільного кодексу України, власність двох або більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Підставами виникнення права спільної часткової власності можуть бути:

- спільне створення двома або більше фізичними особами, не пов'язаними сімейними стосунками (або фізичними та/або юридичними особами), спільної речі або її перероблення;

–отримання плодів від спільної речі або доходів від спільного майна, якщо ці плоди або доходи не розподілено між співвласниками спільної часткової власності;

–придбання за договором купівлі-продажу, міни, дарування, договору довічного утримання декількома особами неподільної речі;

–угода подружжя (колишнього подружжя) про визначення розміру часток у спільній сумісній власності або рішення суду про визначення розміру часток неподільної речі, що належить подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності;

–установлення подружжям у шлюбному договорі положення про те, що належне кожному з них подільне майно або частина цього подільного майна належатиме їм на праві спільної часткової власності. У шлюбному договорі вони також можуть установити, що майно, нажите під час шлюбу, або окремі предмети з цього майна належатимуть їм на праві спільної часткової власності;

–відчуження власником будь-якої речі частки у праві власності на цю річ;

–спадкування за законом або за заповітом двома або декількома особами за умови прийняття спадщини цими особами і якщо спадкове майно не поділене;

–у разі приватизації квартири членами сім'ї встановлення в письмовій угоді положення про те, що приватизована квартира належатиме їм на праві спільної часткової власності.

Твердження позивача про те, що допоміжні приміщення загальною площею 65,8 кв.м., розташовані у м. Києві, вул. Бориспільська, 12 перебувають у спільній частковій власності з відповідачем, суд вважає безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.08.1998р. №1758 житловий будинок №12 по вул. Бориспільській в місті Києві разом з вбудованими нежитловими приміщеннями було передано у комунальну власність територіальної громади Дарницького району міста Києва, та в подальшому передано на баланс відповідачеві.

05 липня 2006 року позивачем, на підставі Договору купівлі –продажу було придбано нежитлове приміщення з №1 по №4 (групи приміщень №82) загальною площею 47,00 кв.м., які розташовані за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 12 (літ. А).

Тобто, право спільної часткової власності у позивача, на підставах, визначених чинним законодавством України, не виникло, так як останнім було придбано нежитлове приміщення, яке знаходиться в будинку, що має правовий статус –комунальна власність.

Решта, нежитлових приміщень загальною площею 141,7 кв.м. (в тому числі з призначенням коридор, тамбур, санвузол, загальною площею 70,4 кв.м.) належать до комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва.

У комунальні власності є майно, у тому числі грошові кошти, які належать територіальній громаді.

Управлінням майном, що є у комунальній власності, здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (ст. 327 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за використання допоміжних приміщень в сумі 4 962,40 грн., є безпідставними та необґрунтованими, документально не доведеними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити в повному обсязі.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення: 29.08.2008р.