ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.08 р.                     Справа № 26/95а

Господарський суд Донецької області, у складі судді Ушенко Л.В., присекретарі судового засідання Лазебній Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Закритого акціонерного товариства „Еластомер” м.Донецьк

до відповідача Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька

про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення №/0 від 09.11.2005р про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 4075грн та штрафної санкції у сумі 2037,50грн

За участю

Представників сторін:

від позивача: Борзенкова Л.В. – довіреність

від відповідача: Дєєв А.О. – довіреність

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Еластомер” м.Донецьк звернулось із позовом до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення від 09.11.2005р №/0 про донарахування податку на додану вартість у сумі 4075грн та застосування штрафної санкції у розмірі 2037,50грн.

Відповідно до п.6,7 „Прикінцевих та перехідних положень” КАС України було порушене адміністративне провадження у справі.

Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог (вих..№2/343 від 08.06.2006р) згідно якої конкретизував позовні вимоги і просить суд визнати недійсним податкове повідомлення – рішення від 09.11.2005р №/0 про донарахування податку на додану вартість у сумі 4075грн та застосування штрафної санкції у розмірі 2037,50грн.

Провадження у справі було зупинено відповідно до п.4 частини 2 ст.156 КАС України, в зв’язку із необхідністю надання оригіналів документів бухгалтерського та податкового обліку за спірний період, вилучених при обшуку слідчими СВ УМВС України в Донецькій області.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 24.06.2008р справа 26/95а була передана на розгляд судді Ушенко Л.В.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2008р поновлено провадження по справі в зв’язку із наданням сторонами необхідних документів по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спірне податкове повідомлення – рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства і було оскаржено в адміністративному порядку відповідно до ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, однак скарги товариства були залишені без задоволення. Крім того, позивач зважає на те, що при проведенні перевірки в акті були відображені факти, які не відповідають дійсності і не враховані первинні документи бухгалтерського обліку в підтвердження правомірності формування податкового кредиту за спірний період, тому донарахування податку на додану вартість та застосування фінансової санкції здійснено безпідставно.

Відповідач заперечення на позов не надав, але в судовому засіданні проти позову заперечував і в обґрунтування посилався на акт перевірки.

Судовий розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами документи, господарським судом встановлено наступне.

В жовтні 2005р ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька здійснила у позивача планову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2004р по 30.06.2005р, про що було складено акт №111/23-112/30998895 від 02.11.2005р.

За результатами перевірки прийняте податкове повідомлення – рішення №/0 від 09.11.2005р., яким були донараховані податкові зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 4075грн та застосована фінансова санкція у сумі 2037,50грн.

Позивач не погодився з прийнятим податковим повідомленням – рішенням і оскаржив його в адміністративному порядку до ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька. Рішенням №50578/10/14-212-2 від 14.12.2005р ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька залишила скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення – рішення №/0 від 09.11.2005р без змін.

В порядку ст..5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивач оскаржив податкове повідомлення – рішення №/0 від 09.11.2005р до ДПА у Донецькій області. В скарзі позивач зазначив, що в спірному періоді до податкового кредиту була включена сума податкового кредиту згідно податкової накладної №22 від 16.02.2005р, однак не була врахована перевіряючими при здійсненні перевірки, а копія податкової накладної від 16.02.2005р за №20 на суму 4075грн ПДВ в книзі придбання не зареєстрована і до обліку при формуванні податкового кредиту не враховувалась. До скарги була надана податкова накладна №22 від 16.02.2005р (оригінал) книга обліку продажу товарів була вилучена правоохоронними органами.

Заступником голови ДПА у Донецькій області було прийняте рішення №1093/10/25-013-2 від 30.01.2006р про призначення додаткової перевірки. В даному рішенні було зазначено, що ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька необхідно провести додаткову позапланову виїзну перевірку з питання достовірності податкової накладної №22 від 16.02.2005р та її відображення в обліку платника податків, а також здійснити зустрічну перевірку з метою перевірити книги продажу контрагента в підтвердження включення до податкового зобов’язання у лютому 2005р податку на додану вартість за даною податковою накладною.

Позивач на адресу ДПІ в Ворошиловському районі м.Донецька направив лист №04-40/155 від 07.02.2006р, в якому зазначив, що витребувані документи не можуть бути надані, оскільки вони вилучені відповідно до протоколу виїмки від 02.11.2005р, а оригінал податкової накладної №22 від 16.02.2005р доданий до скарги в ДПА Донецької області.

ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька склала акт №177/23-6 від 10.02.2006р відмови від надання документів, в якому зазначила, що підприємством не надані необхідні документи для проведення додаткової перевірки, в зв’язку їх вилученням слідчим ОБОЗ УМВД України в Донецькій області.

ДПА у Донецькій області рішенням №2200/10/25-013-5 від 20.02.2006р податкове повідомлення – рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька №/0 від 09.11.2005р було залишене без змін, а скарга – без задоволення.

Позивачем була направлена скарга на спірне податкове повідомлення – рішення до ДПА України. Рішенням про результати розгляду повторної скарги №4912/6/25-0215 від 03.05.2006р податкове повідомлення – рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька та рішення ДПА у Донецькій області були залишені без змін, а скарга планика податків – без задоволення.

Донарахування податкових зобов’язань з податку на додану вартість здійснено в порядку п.”б” п.4.2.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов*язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за порушення вимог п.7.4.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”. Фінансові санкції застосовані відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов*язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Як зазначено в акті перевірки, позивач в порушення вимоги п. 7.4.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” неправомірно включив до складу податкового кредиту в лютому 2005р ПДВ у розмірі 4075грн згідно ксерокопії податкової накладної №20 від 16.02.2005р, отриманої від ПП „Укртехзбут”. Дане порушення було встановлено шляхом звірки даних по первинним документам, книгам придбання товарів, деклараціям з податку на додану вартість за лютий 2005р.

Господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Між позивачем та ПП “Укртехзбут” був укладений договір №182 від 22.12.2004р, за яким позивач у лютому 2005р придбав каучук на суму 24450грн. В підтвердження виконання умов договору продавцем ( ПП “Укртехсбит”) був виписаний прибутковий ордер №9 від 22.02.2005р, накладна №22/02-3 від 22.02.2005р та податкова накладна №22 від 16.02.2005р на суму 24450грн, в тому числі ПДВ у розмірі 4075грн, яка була зареєстрована в книзі придбань позивача (№запису 1134 за лютий 2005р).

На підставі отриманої податкової накладної від ПП “Укртехсбит” №22 від 16.02.2005р на суму 4075 ПДВ позивачем при формуванні податкового кредиту був включений до складу податкового кредиту ПДВ в лютому 2005р у загальній сумі 4075грн.

ДПІ при здійсненні перевірки зазначила, що позивач неправомірно в лютому 2005р включив до податкового кредиту суму податку на додану вартість у розмірі 4075грн згідно ксерокопії податкової накладної №20 від 16.02.2005р.

Фактично в судовому засіданні було встановлено, що податкова накладна з номером 20 від 16.02.2005р на суму 4075грн ПДВ в книзі придбань не зареєстрована і наявна лише податкова накладна з порядковим номером №22 від 16.02.2005р на загальну суму 24450грн (в тому числі ПДВ – 4075грн), яка виписана ПП “Укртехзбут”. Дана податкова накладна залучена до матеріалів справи і була оглянута відповідачем.

Крім того, згідно довідки ДПІ в Калінінському районі м.Донецька №496/23-3 від 11.11.2005р при здійсненні перевірки ПП “Укртехзбут” було встановлено, що на виконання умов договору №182 від 22.12.2004р позивачу була відвантажена продукція на суму 24450грн, в тому числі ПДВ у розмірі 4075грн та виписана податкова накладна №22 від 16.02.2005р. Зазначена податкова накладна відображена ПП “Укртехзбут” в книзі продажу та в декларації з податку на додану вартість за лютий 2005р як податкове зобов’язання.

Розгляд справи зупинявся відповідно до п.4.ч.2 ст.156 КАС України, в зв’язку з тим, що документи бухгалтерського та податкового обліку позивача за спірний період були вилучені слідчим СВ УМВС України в Донецькій області під час обшуку 02.11.2005р.

На адресу господарського суду слідчим управлінням УМВД у Донецькій області була надіслана книга обліку придбання товарів (робіт, послуг) ЗАТ “Еластомер” за 2001-2005р, яка долучена до матеріалів справи. Згідно протоколу обшуку від 02.11.2005р ксерокопія податкової накладної №20 від 16.02.2005р не вилучалась.

Сума ПДВ по податковій накладній №22 від 16.02.2005р відображена позивачем в книзі обліку придбання товарів та відповідає даним декларації з ПДВ за лютий 2005р.

Пунктом 7.4.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь – яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими податковою накладною, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій.

Нарахування податку на додану вартість в цьому випадку закон не передбачив.

Суд вважає, що відповідач не довів належними засобами доказування, що у позивача на момент перевірки були відсутні підстави для формування податкового кредиту у сумі 4075грн в лютому 2005р.

Сума податкового кредиту, зазначена в декларації за спірний податковий період, відповідає даним книги обліку придбання, в якій зареєстрована податкова накладна №22 від 16.02.2005р.

Суд приймає до уваги зазначену податкову накладну і вважає, що вона оформлена відповідно до вимог п.7.2.1 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” та „Порядку заповнення податкової накладної”, затвердженого наказом ДПА України №165 від 30.05.1997р із змінами та доповненнями (зареєстрований в Мінюсті №233/2037 від 23.06.1997р) і при ознайомленні з податковою накладною в судовому засіданні представники відповідача не мали зауважень щодо порядку її заповнення. Книга обліку продажу, в якій відображена податкова накладна №22 від 16.02.2005р пронумерована, прошита, скріплена підписами та печаткою підприємства та ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька.

З урахуванням всіх викладених обставин і мотивів донарахування ПДВ у сумі 4075грн та застосування штрафної санкції у сумі 2037,50грн є безпідставним і тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі – сплачений позивачем судовий збір у сумі 3,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача з коштів Державного бюджету відповідно до ст..94 КАС України.

Керуючись п.7.4.5 ст..7 Закону України Про податок на додану вартість”, ст..2, 17, 72, 86, 94, 158-163, 185, 186, 254 КАС України, господарський суд, -

Постановив:

Позов Закритого акціонерного товариства „Еластомер” м.Донецьк до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 09.11.2005р №/0 про донарахування податку на додану вартість у сумі 4075грн та застосування штрафної санкції у розмірі 2037,50грн– задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення №/0 від 09.11.2005р, яким ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька визначені податкові зобов’язання ЗАТ „Еластомер” з ПДВ у сумі 4075грн грн. та застосована штрафна санкція у сумі 2037,50грн.

Присудити з коштів Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства “Еластомер” (83055 м.Донецьк, пр.Театральний,7, р/р 7001 у Горлівській філії АКБ “Надра”, ) судовий збір у сумі 3,40 грн..

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду шляхом подачі через господарський суд Донецької області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Вступну та резолютивну частину постанови, оголошену в судовому засіданні долучити до матеріалів справи.

Суддя Ушенко Л.В.

Повний текст постанови виготовлений 22.09.2008р.