ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.08р.

Справа № 1/259-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Вігор", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валвис", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 330 955 грн. 20 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Щербина О.О., довір. № 1/09 від 01.09.2008р.;

від відповідача: Солодченко М.П., паспорт серії АМ 1294163 від 20.02.2001р., директор.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Вігор" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валвис" (надалі - відповідач) суму збитків, завданих нестачею майна, що було передано на зберігання, у розмірі 330 955 грн. 20 коп., за умовами договору № 30.11.2007р. від 30.11.2007р.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, у судовому засідання надав письмові пояснення, де зазначив, що погоджується з виявленою нестачею металопрокату на суму 330 955 грн. 20 коп., яка підтверджується актом інвентаризації від 12.08.2008р.

В порядку ст.85 ГПК України, за згодою представників сторін, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

30.11.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Вігор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валвис" укладено договір зберігання № 30.11.2007р. (надалі - Договір), за умовами якого відповідач зобов’язався за винагороду прийняти та зберігати передані йому позивачем товари та повертати їх у схоронності на першу вимогу позивача.

Відповідно до п. 4.1. Договору, останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами.

01.06.2008р. ТОВ "Торговий Дім "Вігор" передав, а ТОВ "Валвис" прийняв на зберігання металопрокат на загальну суму 630 963 грн. 00 коп., що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.06.2008р.

Внаслідок проведення інвентаризації майна на ТОВ „Валвис” було виявлено нестачу металопрокату, переданого на зберігання відповідачу, на суму 330 955 грн. 20 коп., про що було складено Акт інвентаризації від 12.08.2008р., підписаний обома сторонами.

Актом інвентаризації від 12.08.2008р. на відповідача було покладено зобов’язання відшкодувати позивачу завдані нестачею збитки у строк до 31.08.2008р.

12.08.2006р. відповідачем частина металопрокату, відповідно до підписаного Акту, на суму у розмірі 300 008 грн. 00 коп. була повернута позивачеві.

Відповідно до п. 5.1. Договору Зберігач відповідає за втрату, нестачу товарів, що були прийнятті на зберігання.

Згідно з п. 5.3. Договору Зберігач зобов’язаний протягом 10 днів з моменту укладення акту про нестачу сплатити Поклажедавцю суму вказану в акті інвентаризації.

У зв’язку з несплатою відповідачем у встановлений строк завданих позивачу збитків, на адресу відповідача була направлена претензія № 1(вих. № 1314 від 02.09.2008р.) з вимогою повернути передане на зберігання майно, нестачу якого було виявлено позивачем або відшкодувати в семиденний строк збитки, завдані позивачу нестачею.

На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов’язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає доводи позивача, зазначені в позовній заяві обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валвис" (50072, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кременчуцька, 69, , р/р 0001 в КФ АКИМ „Укрсиббанк”, МФО 306834) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Вігор" (69001, м. Запоріжжя, вул. Шевченка, 23, , р/р 0007ЗФ ВАТ „Кредитпромбанк”, МФО 373135) 330 955 грн. 20коп (триста тридцять тисяч дев’ятсот п’ятдесят п’ять грн. 20 коп.) –збитків, 3 309 грн. 55 коп. (три тисячі триста дев’ять грн. 55 коп.) - витрат по сплаті державного мита, 118грн. 00коп. (сто вісімнадцять грн. 00коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано - 24.10.08р.