ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.09.2008

Справа №2-26/6066-2008А

За позовом Державної податкової інспекції в Чорноморському районі, смт. Чорноморське, вул.. Щорса, 4,

До відповідача ТОВ «Еллада», смт. Чорноморське, вул.. Димитрова, 9-б, кв. 15.

Про стягнення 8223,05 грн.

Суддя О.Л. Медведчук

при секретарі Малашенко К.І.

У судовому засіданні брали участь представники:

від позивача – не з’явився

від відповідача – Мхітарян Г.В., директ.

Сутність спору: Позивач - Державної податкової інспекції в Чорноморському районі звернувся до господарського суду АР Крим із позовною заявою про стягнення з відповідача суми податкового боргу по єдиному податку з урахуванням суми пені у розмірі 8223,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач самостійно не сплачує суму узгоджених податкових зобов’язань відповідно до норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”№2181- III від 20.12.2000р.

Позивач до судового засідання не з’явився.

Відповідач проти позову заперечував із посиланням на те, що авансовий платіж по єдиному податку у сумі 10000,00 грн. було ним сплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 64 від 22.06.2001р., також погашення авансового платежу у вказаній сумі здійснювалось шляхом надання до ДПІ в Чорноморському районі розрахунку плати єдиного податку в продовж 2001-2007р.р. Також вказує на те, що згідно листа ліквідаційної комісії АКБ «Україна» від 21.01.2004р. за № 11/2-04/48, сума авансового платежу по єдиному податку сплачена ТОВ «Еллада» визнана за ДПІ м. Сімферополя та буду задоволена у третю чергу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

ТОВ «Еллада» знаходяться на обліку як платник податків з 28.11.1994р., що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік платника податків (а.с.9).

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що за відповідачем склалась узгоджена податкова заборгованість у сумі 8223,05 грн., яка підтверджується обліковими картками.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача, вважає, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що податковий борг у сумі 8223,05 грн. є узгодженою сумою податкових зобов’язань.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”№2181- III від 20.12.2000р. (надалі Закон) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пункт 4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону встановлює, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Стаття 5 Закону визначає порядок узгодження податкового зобов’язання. Так згідно до п.5.1 Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Пункт 5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону встановлює, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно до п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Податкові вимоги мають містити крім відомостей, передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу (п.6.2.2 п.6.2 ст.6 Закону).

Відповідно до п.6.3.1 п.6.3 ст.6 Закону податкове повідомлення виставляється за кожним окремим податком, збором (обов'язковим платежем). Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень щодо окремого платника податків.

Вищенаведені норми Закону України №2181-III дають поняття, що є узгодженим податковим зобов’язанням, яким документом підтверджується таке узгоджене зобов’язання та що є сумою податкового боргу.

Однак як вбачається з матеріалів справи відповідачем було здійснено платіжним дорученням № 64 від 22.06.2001р. авансовий платіж по єдиному податку у розмірі 10000,00 грн. У подальшому відповідачем впродовж 2001-2007р.р. подавались до ДПІ в Чорноморському районі розрахунки оплати єдиного податку в рахунок авансового платежу здійсненого платіжним дорученням № 64 від 22.06.2001р. При повному погашенні вказаного платежу відповідачем починаючи з липня 2007р. здійснюється оплата за поточний період по єдиному податку, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.07.2007р. № 15, від 09.08.2007р. № 15, від 10.09.2007р. № 15, від 10.10.2007р. № 15, від 09.11.2007р. № 15, від 05.12.2007р. №15.

Також слід зазначити, що згідно листа ліквідаційної комісії АКБ «Україна» від 21.01.2004р. за № 11/2-04/48, сума авансового платежу по єдиному податку сплачена ТОВ «Еллада» у розмірі 10000,00 грн. визнана за ДПІ м. Сімферополя та буде задоволена у третю чергу.

Суд не приймає до уваги як докази наявності за відповідачем податкової заборгованості надані позивачем облікові картки платника податків – ТОВ «Еллада», оскільки згідно до вищенаведених норм Закону України №2181-III облікові картки не є документами, що підтверджують узгодження суми податкового зобов’язання. Більш того, оглянувши надані облікові картки, суд не зміг встановити, за якій період виник податковий борг та з якого виду податку.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність податкової заборгованості у розмірі 8223,05 грн. за відповідачем та узгодження останньої із ТОВ «Еллада».

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 160,162,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ДПІ в Чорноморському районі відмовити у повному обсязі.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Медведчук О.Л.