ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.08р.

Справа № 18/197-08

За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної

компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню

та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення 4 838 820 грн.

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Еніка Є.В. дов. від 29.12.07 року № 246/10

від відповідача: Хмара Є.А. дов. № 50 від 01.02.08 року

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія „Газ України” Національна акціонерна компанія Нафтогаз України” звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровськгаз” про стягнення 4 838 820,00 (чотири мільйони вісімсот тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. штрафу за неналежне виконання умов договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем був укладений договір про користування державним майном, яке не підлягає приватизації № 04/01-821 від 28.12.2001р., відповідно до умов якого, відповідач повинен відраховувати на відновлення та розвиток орендованого майна протягом року 50% від чистого прибутку, отриманого від використання майна, але не менше 4% від залишкової вартості майна станом на 30 вересня року, що передує звітному. Внаслідок невиконання умов договору в частині здійснення витрат на відновлення та розвиток майна, сума яка не була використана за призначенням, становила 2 419 410,00 (два мільйони чотириста дев’ятнадцять тисяч чотириста десять) грн. Відповідно до пункту 6.4 договору, у разі невиконання (неповного виконання) плану відновлення та розвитку майна, відповідач повинен сплатити на користь позивача штраф у розмірі двократної суми недовиконання плану відновлення та розвитку майна з урахуванням раніше сплачених відповідно до цього пункту штрафів та враховуючи індекс інфляції. Таким чином, розмір штрафу склав 4 838 820,00 (чотири мільйони вісімсот тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять) грн.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, в зв’язку з тим, що ним було здійснено відрахування на виконання плану у розмірі 4 149 990,00 (чотири мільйони сто сорок дев’ять тисяч дев’ятсот дев’яносто) грн., решту витрат, відповідачем було здійснено позапланово, які неправомірно не врахував позивач.

По справі оголошено перерву згідно ст. 77 ГПК України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2001р. між ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (далі - компанія) та ВАТ „Дніпропетровськгаз” (далі користувач) був укладений договір про користування державним майном, яке не підлягає приватизації № 04/01-821 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору у редакції Додаткової угоди № 2 від 27.12.2006р. до договору № 04/01-821 від 28.12.2001р. компанія надає, а користувач приймає у тимчасове користування на умовах, визначених договором, державне майно, яке не підлягає приватизації і використовується для забезпечення постачання та розподілу природного газу і майно, яке набуло статусу державного під час дії даного договору (далі майно), а саме: розподільні газопроводи, споруди на них і транспортні засоби спеціального призначення, яке передане Національній акціонерній компанії „Нафтогаз України” у користування згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998р. № 747 „Про утворення Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” та зазначене в Додатку 1, який є невід’ємною частиною договору.

Статтею 5 договору "Порядок використання відрахувань на відновлення та розвиток майна" встановлено, що отримані від використання майна доходи належать користувачу, який здійснює відрахування на відновлення та розвиток майна відповідно до умов цього договору. Відрахування на відновлення та розвиток майна здійснюються користувачем протягом року в розмірі 50% від чистого прибутку, отриманого від використання майна, але не менше 4% від залишкової вартості майна станом на 30 вересня року, що передує звітному. Компанія надає право користувачу використовувати відрахування на відновлення та розвиток майна в розмірах та на цілі, визначені річними планами відновлення та розвитку майна, за формою, погодженою з компанією.

Відповідно до п.4.4.1 договору користувач зобов’язаний забезпечити збереження майна, запобігти його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки. Крім того, до умов п.4.4.11 договору, користувач зобов’язаний проводити профілактичні роботи з метою попередження та оперативної ліквідації можливих аварійних ситуацій, що можуть вплинути під час експлуатації майна.

Відповідно до Плану відновлення та розвитку майна, яке не підлягає приватизації, ВАТ „Дніпропетровськгаз” було зобов’язане здійснити відрахування на відновлення та розвиток майна у сумі 6 569 400,00 (шість мільйонів п’ятсот шістдесят дев’ять тисяч чотириста) грн.

Проте, згідно звіту виконання умов договору про користування державним майном, яке не підлягає приватизації, за 2007 рік ВАТ „Дніпропетровськгаз” здійснило відрахування на виконання Плану лише у розмірі 4 149 990,00 (чотири мільйони сто сорок дев’ять тисяч дев’ятсот дев’яносто) грн. Решту витрат було здійснено позапланово.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав договірних зобов"язань щодо здійснення відрахування на відновлення та розвиток майна, як це передбачено Планом, у зв"язку з цим просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 4 838 820,00 грн., посилаючись на статтю 6 договору.

Згідно з п. 6.1 договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов’язань сторони несуть відповідальність у розмірі та у порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим договором.

Відповідно до п. 6.4 договору у разі невиконання (неповного виконання) плану відновлення та розвитку майна, користувач сплачує на користь компанії штраф у розмірі двократної суми недовиконання плану відновлення та розвитку майна з урахуванням раніше сплачених відповідно до цього пункту штрафів та враховуючи індекс інфляції.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів, а відповідач спростував те, що він у 2007 році отримував доход, із якого необхідно сплатити позивачу штраф за неналежне виконання договірних зобов"язань щодо здійснення відрахування. До того ж, суд врахував виконані відповідачем позапланові роботи.

Згідно ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі викладеного, керуючись 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд:, -

ВИРІШИВ:

Позивачу в позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 28.10.08 року