ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.10.08 р.                     Справа № 39/185пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Гранд" м. Донецьк

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська торгівельно-промислова компанія" м. Макіївка

про: визнання права власності

За участю представників сторін

від позивача Пирогов А.А. за довіреністю від 01.10.2008 р.;

від відповідача не з’явився;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Гранд" м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська торгівельно-промислова компанія" м. Макіївка, про визнання права власності на будівлю колишнього ліпного цеху зазначену літерою а-2, що розташована за адресою: м. Донецьк, проспект Красногвардійський, 50 "а", загальною площею 450,7 кв.м. у повному обсязі відповідно до технічного паспорту.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на комерційну пропозицію від 11.09.2008 р., лист від 11.09.2008 р., лист від 12.09.2008 р., договір купівлі-продажу від 16.08.2001 р., технічний паспорт № 1/95310 від 10.10.2007 р., договір користування № 5/823 від 19.02.2008 р., рішення виконавчого комітету Калінінської районної ради м. Донецька № 426/2 від 10.10.2007 р., рішення Калінінської районної ради м. Донецька № 520/6 від 16.02.2003 р., акти виконаних робіт за вересень-грудень, липень-серпень, травень-червень, березень-квітень, січень-лютий 2002 р., вересень, жовтень-грудень 2001 р., січень 2003 р., акт виконаних робіт за 1 квартал 2006 р., експертне дослідження ПФ "Научтехпроект" № 08/87 від 11.09.2008 р.

Відповідач надав відзив на позов позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі його представника.

Спір відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявним в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

16.08.2001 р. в порядку, передбаченому статтями 224-240 ЦК УРСР, між Продавцем, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, та Покупцем, Малим спільним підприємством "Гранд" (правонаступником якого згідно п. 1.1 Статуту, рішення виконавчого комітету Калінінської районної у м. Донецьку ради № 520/6 від 16.07.2003 р. є позивач), укладено договір купівлі-продажу будівлі колишнього цеху, площею 304, 4 кв.м., розташованого за адресою: 83076, м. Донецьк, пр. Красногвардійський, 50.

Означений договір купівлі-продажу укладений в письмовій формі, згідно п. 13.1 Договору посвідчений нотаріально - приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Івко Ю.В., та узгоджений начальником відділу правового забезпечення і кадрової роботи РВ ФДМУ по Донецькій області з присвоєнням реєстр. № 3953.

е

Згідно умов вказаного договору Продавець продав, а Покупець купив державне майно – будівлю колишнього ліпного цеху площею 304,4 кв.м., розташовану за адресою: 83076, м. Донецьк, пр. Красногвардійський, 50.

У відповідності з п. 1 ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно п. 1.2 право власності на приміщення переходить до Покупця з моменту нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу.

Таким чином, позивач, в силу норм ст. 12 Закону України „Про господарські товариства”, ст. 21 Закону України "Про власність" ст.ст. 128, 224-240 ЦК УРСР, а також п. 1.2 Договору, – є добросовісним набувачем та власником означеного майна.

Частина 1 ст. 86 ЦК УРСР, ч. 1 ст. 2 Закону України “Про власність”, визначає, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України “Про власність”, ст. 319 ЦК України (застосування якої можливе на підставі положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, ним впродовж 2001-2006 р.р. було здійснено реконструкцію існуючої будівлі колишнього ліпного цеху, що розташована в м. Донецьку по пр. Красногвардійському, 50, про що свідчать долучені до матеріалів справи акти приймання-передачі виконаних робіт вересень, жовтень-грудень 2001 р., січень-грудень 2002 р., січень 2003 р., 1 квартал 2006 р.

Внаслідок здійснених позивачем будівельних робіт з реконструкції будівлі колишнього ліпного цеху змінилася фактична площа будівлі, яка на теперішній час, згідно виготовленого на замовлення позивача КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" технічного паспорту реєстр. № 7966-21в від 10.10.2007 р. - складає 450,7 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Калінінської районної в м. Донецьку ради № 426/2 від 10.10.2007 р. будівлі колишнього ліпного цеху, належного ТОВ "Виробнича фірма "Гранд" присвоєно самостійну поштову адресу: 83076, м. Донецьк-76, пр. Красногвардійський, 50а.

У зв’язку з закінченням будівельних робіт з реконструкції будівлі колишнього ліпного цеху позивач звернувся до відповідача з комерційною пропозицією щодо купівлі означеної будівлі цеху

Відповідач своїм листом від 12.09.2008 р. відмовився від укладання запропонованого договору купівлі-продажу, визнавши представлені позивачем правоустановчі документи на будівлю такими, що не підтверджують його прав власності на спірний об’єкт.

Проте таке твердження відповідача є хибним та таким, що повністю спростовується наявними в матеріалах справи доказами та висновками суду.

Як зазначалося вище, позивач придбав спірну будівлю у держави в особі РВ ФДМУ по Донецькій області на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2001 р.

Тому, в силу норм ст. 12 Закону України „Про господарські товариства”, ст. 21 Закону України "Про власність" ст.ст. 128, 224-240 ЦК УРСР, а також п. 1.2 Договору, суд вважає безсумнівним перехід до позивача права власності на означене майно.

Будівельні роботи з реконструкції будівлі цеху здійснені позивачем без належного дозволу, відповідно до проектно-кошторисної документації, що не затверджена належним чином, у зв’язку з чим за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України, реконструйована будівля колишнього ліпного цеху літ. А-2 загальною площею 450, 7 кв.м. набула ознак самочинно забудованого майна.

Проте, як свідчить експертне дослідження ПФ "Научтехпроект" № 08/87 від 11.09.2008 р.: об’ємно-планувальні та конструктивні рішення будівлі колишнього ліпного цеху літ. А-2 загальною площею 450, 7 кв.м., вимогам будівельних норм та правил (у тому числі протипожежних та санітарних), які містяться в ДБН не суперечать. Загальний технічний стан будівлі добрий, недоліки технічного характеру, що перешкоджають її подальшої експлуатації, не виявлені; будівля колишнього ліпного цеху літ. А-2 загальною площею 450, 7 кв.м. має 100% ступінь готовності для її подальшої експлуатації.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Право користування земельною ділянкою площею 2064 під спірним об’єктом, в порядку визначеному Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", ст.ст. 792-797 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами прийнятими на їх виконання, оформлене за позивачем згідно договору користування № 5/823 від 19.02.2008 р.

Згідно ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

У відповідності до ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно приписів положень ст. 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю колишнього ліпного цеху літера А-2, що розташована за адресою: м. Донецьк, проспект Красногвардійський, 50 "а", загальною площею 450,7 кв.м – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16, 392 ЦК України, 20 ГК України.

Порушення своїх прав позивач вбачає у відмові відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська торгівельно-промислова компанія" м. Макіївка, від реєстрації спірного об’єкту, через порушення позивачем порядку отримання дозволу на початок будівельних робіт.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, згідно правової позиції оспорює та не визнає право власності позивача на означену будівлю цеху, суд доходить висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з відповідним позовом.

З огляду на наведене, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю колишнього ліпного цеху літера А-2, що розташована за адресою: м. Донецьк, проспект Красногвардійський, 50 "а", загальною площею 450,7 кв.м, є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню н відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328, 376 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Гранд" м. Донецьк - задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Гранд" м. Донецьк право власності на будівлю колишнього ліпного цеху літера А-2, що розташована за адресою: м. Донецьк, проспект Красногвардійський, 50 "а", загальною площею 450,7 кв.м.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська торгівельно-промислова компанія" м. Макіївка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Гранд" м. Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Морщагіна Н.С.