СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.08
Справа № 18/14пд

Суддя
Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом приватного підприємця ОСОБА_1
м. Золоте
Луганської області

до:  1-го відповідача -товариства з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Астат»,
м. Луганськ

2-го відповідача -приватного підприємця ОСОБА_2, м. Луганськ

про
визнання договору
недійсним

за участю
представників:

від позивача:                     ОСОБА_1 - підприємець,
паспорт, свідоцтво про реєстрацію підприємця;

ОСОБА_3. за дов.
від 31.01.2008;

від 1-го відповідача:           не прибув;

від
2-го відповідача:          не прибув.

Суть
спору: позивачем заявлено вимогу про
визнання недійсним договору купівлі-продажу устаткування від 15.01.2007 №
1/2007, укладеного між відповідачами за позовом.

За оспорюваним договором 1-й
відповідач продав 2-му відповідачу три компресорно-холодильні агрегати марки
«Maneurop».

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим,
що він є законним власником агрегатів марки «Maneurop», які є предметом
оспорюваного договору; 1-й відповідач ніколи не був власником та не володів
вказаним майном, але у порушення діючого законодавства продав їх 2-му
відповідачу.

1-й
відповідач витребувані матеріали суду не подав.

2-й
відповідач проти позову заперечує посилаючись на законність оспорюваного
договору.

Справа
розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В
С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві та
додаткових поясненнях до неї вказав, що з метою здійснення підприємницької
діяльності він вирішив змонтувати на земельній ділянці підприємця ОСОБА_1. дві
холодильні камери.

Позивач
зазначив, що з цією метою він:

-          10.05.2006 уклав з
підприємцем ОСОБА_1 договір земельного сервітуту згідно якому, ОСОБА_1 як
законний землекористувач дозволила позивачу тимчасово користуватися земельною
ділянкою площею 0,1340, розташованою в АДРЕСА_1 для установки розбірних
холодильних камер з навісами, з правом проїзду по цій земельній ділянці,
строком до 31.12.2008;

-          10.05.2006 уклав з
підприємцем ОСОБА_4. трудову угоду згідно якої, ОСОБА_4. за дорученням позивача
зобов'язався виконати роботи з монтажу 2-х холодильних камер та 3-х холодильних
машин «Maneurop»за адресою: АДРЕСА_1

-          24.05.2006 за
товарно-транспортною накладною № 106560 придбав у підприємця ОСОБА_5. 86
пінопластових панелей (сандвіч-панелей);

-          26.05.2006 за накладною
№ 17 придбав у підприємця ОСОБА_5. три холодильні агрегати марки «Maneurop»та
три воздуходуви;

-          02.06.2006 за актом
приймання-передачі передав ОСОБА_4. для монтажу два компресорно-конденсаторних
агрегати марки «Maneurop»44 HM 4YE, заводські номери: 1514194 та 1514201;

-          21.07.2006 за актом
приймання-передачі передав ОСОБА_4. для монтажу компресорно-конденсаторний
агрегат марки «Maneurop»GM 125-4JT, заводський номер 118431, ресивер «FRIGABON
CREMIEMU» 38460 RSV-10584 та 48 пінопластових сандвіч-панелей.

Позивач
також вказав, що роботи з монтажу 2-х холодильних камер та 3-х холодильних
машин були прийняті ним у виконавця (ОСОБА_4.) за актами приймання виконаних
робіт від 24.06.2006 та від 28.09.2008.

Позивач
зазначив, що 1-м відповідачем невідомо з яких підстав, у порушення
права власності, за договором купівлі-продажу устаткування від 15.01.2007 №
1/2007 було продане 2-му відповідачу устаткування, яке належить
позивачу і входить до складу його холодильних камер та холодильних машин,
зокрема:

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»type GM 125-4JT, заводський номер 118431, розташований на
сандвіч-панелі;

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»model 44 HM 4YE, заводський номер 1514194;

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»model 44 HM 4YE, заводський номер 1514201 розташований на
сандвіч-панелі.

На
підставі викладеного позивач заявив вимоги про визнання недійсним договору
купівлі-продажу устаткування від 15.01.2007 № 1/2007, який укладено між
відповідачами за позовом.

На
неодноразові вимоги суду (ухвали від 05.02.2008, від 22.02.2008, від
14.03.2008, від 28.03.2008 від 28.05.2008) 1-й відповідач витребувані
матеріали суду не подав, його представник в судове засідання ні
разу не прибув.

2-й
відповідач проти позову заперечує посилаючись на законність оспорюваного
договору.

В судове засідання для дачі пояснень
викликалися та були опитані: директор ТОВ «Науково-виробнича фірма «Астат»(1-го
відповідача) ОСОБА_6. та підприємець ОСОБА_4.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників позивача, 2-го відповідача та викликаних осіб, суд
дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно
ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Подані
позивачем письмові докази:

-          договір земельного сервітуту від 10.05.2006,
укладений з підприємцем ОСОБА_1, про дозвіл позивачу тимчасово установити на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розбірні холодильні
камери;

-          трудова угода від 10.05.2006,
укладена з підприємцем ОСОБА_4., про виконання останнім робіт по монтажу 2-х
холодильних камер та монтажу 3-х холодильних машин «Maneurop» за
адресою: АДРЕСА_1

-          товарно-транспортна накладна
підприємця ОСОБА_5. від 24.05.2006 № 106560 про поставку позивачу 86
пінопластових панелей (сандвіч-панелей);

-          накладна підприємця ОСОБА_5. від
26.05.2006 № 17 про поставку позивачу трьох холодильних агрегатів марки
«Maneurop» та трьох воздуходувів;

-          акт приймання-передачі від 02.06.2006
про передачу позивачем підприємцю ОСОБА_4. два компресорно-конденсаторних
агрегати марки «Maneurop»44 HM 4YE, заводські номери: 1514194 та 1514201;

-          акт приймання-передачі від 21.07.2006
про передачу позивачем підприємцю ОСОБА_4. компресорно-конденсаторного
агрегату марки «Maneurop»GM 125-4JT, заводський номер 118431, ресиверу
«FRIGABON CREMIEMU» 38460 RSV-10584 та 48 пінопластових сандвіч-панелей;

-          акти приймання виконаних робіт від
24.06.2006 та від 28.09.2008 про прийняття у підприємця ОСОБА_4. робіт з
монтажу 2-х холодильних камер та 3-х холодильних машин,

підтверджують
доводи позивача про те, що він є власником устаткування:

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»type GM 125-4JT, заводський номер 118431, розташований на
сандвіч-панелі;

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»model 44 HM 4YE, заводський номер 1514194;

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»model 44 HM 4YE, заводський номер 1514201 розташований на
сандвіч-панелі.

1-й
відповідач ТОВ «Науково-виробнича фірма «Астат»на неодноразові вимоги суду (ухвали
від 05.02.2008, від 22.02.2008, від 14.03.2008, від 28.03.2008 від 28.05.2008)
витребувані матеріали, в тому числі докази права власності на
продані 2-му відповідачу компресорно-холодильні агрегати марки «Maneurop»суду
не подав.

Викликаний в судове засідання та
опитаний судом ОСОБА_6. пояснив, що:

-          він немає ніякого відношення до ТОВ
«НВФ «Астат», не є ні його учасником, ні директором;

-          оспорюваний договір підписано не ним,
а невідомою особою;

-          акти приймання-передачі устаткування,
видаткові накладні від 15.01.2007 та в інші документи, пов'язані з оспорюваним
договором підписані також не ним, а невідомою особою.

За
заявою позивача про злочин проти його власності, постановою прокурора м.
Луганська від 19.04.2007 була порушена кримінальна справа по факту шахрайських
дій з боку приватного підприємця ОСОБА_2

Однак,
постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 24.12.2007 вказана
постанова прокурора була скасована (в зв'язку з відсутністю достатніх даних,
що вказують на наявність ознак злочину), у порушенні кримінальної справи
було відмовлено.

У
березні позивач ще раз звернувся до Артемівського райвідділу УМВС України в
Луганській області з заявою про злочин проти його власності.

Однак,
постановою оперуповноваженого СДСБЕЗ Артемівського райвідділу УМВС України в
Луганській області від 27.03.2008 у порушенні кримінальної справи було
відмовлено лише в зв'язку з тим, що за вказаними фактами
постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 24.12.2007 у порушенні
кримінальної справи вже було відмовлено (постанова прокурора про порушення
кримінальної справи скасована).

Ухвалою
від 04.04.2008 господарський суд (в ході розгляду даної справи) направив
матеріали даної справи у слідчі органи для прийняття рішення в порядку ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу України по факту підробки договору
купівлі-продажу устаткування від 15.01.2007 № 1/2007, укладеного між
відповідачами за позовом, та по факту вчинення злочину проти власності
позивача.

Однак,
постановою оперуповноваженого СДСБЕЗ Артемівського райвідділу УМВС України в
Луганській області від 06.05.2008 у порушенні кримінальної справи знову було
відмовлено за тією ж підставою, що і раніше -в зв'язку з тим, що
за вказаними фактами постановою Ленінського районного суду м. Луганська від
24.12.2007  у порушенні кримінальної
справи вже було відмовлено (постанова прокурора про порушення кримінальної
справи скасована).

Тобто пояснення ОСОБА_6., надані ним
господарському суду в судовому засіданні, про те, що він немає ніякого
відношення до ТОВ «НВФ «Астат», не є ні його учасником, ні директором; що
оспорюваний договір, акти приймання-передачі устаткування, видаткові накладні
від 15.01.2007 та інші документи, пов'язані з оспорюваним договором, підписано
не ним, а невідомою особою, ні органами внутрішніх справ, ні органами
прокуратури не перевірялися і не оцінювалися.

Разом
з цим, 1-й відповідач -ТОВ «Науково-виробнича фірма «Астат»(продавець за
оспорюваний договором) на неодноразові вимоги суду (ухвали від 05.02.2008,
від 22.02.2008, від 14.03.2008, від 28.03.2008 від 28.05.2008) доказів
права власності на продані 2-му відповідачу компресорно-холодильні
агрегати марки «Maneurop»суду не подав.

Враховуючи
вищевказані докази, які підтверджують право власності позивача на майно, яке є
предметом спірного договору, а також враховуючи ненадання 1-м відповідачем суду
своїх доказів права власності на це майно та взагалі ненадання суду будь-яких
пояснень, приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_6.,

оцінюючи
вищевказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає,

що
1-й відповідач не був власником майна яке продавалося 2-му відповідачу за
спірним договором, і відповідно, не мав права продавати це майно.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є  недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог,  які
встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та  шостою  статті
203  цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст  правочину  не може суперечити цьому Кодексу,  іншим актам
цивільного  законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

В оспорюваному договорі
купівлі-продажу продавець (1-й відповідач) зазначає, що передає покупцю належне
йому обладнання, а також свідчить, що прав у
третіх осіб, відносно цього обладнання, немає
(п. 1.1., п. 3.1. договору).

Вказані положення договору не
відповідають дійсності (так як вказане обладнання на дату
укладення договору належало позивачу, а не 1-му відповідачу), відповідно,
ці положення договору суперечать актам цивільного законодавства (ст.
41 Конституції України, ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним і
ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні), а також моральним засадам суспільства (в
договорі викладено неправдиві дані).

За таких обставин, позовні вимоги про
визнання договору недійсним підлягають задоволенню.

Доводи 2-го відповідача, якими він
заперечує проти позову (про те, що оспорюваний договір укладено відповідно
до вимог закону), не приймаються судом до уваги в зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Згідно
ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна  із сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

2-й
відповідач на виконання недійсного договору одержав від 1-го відповідача майно:

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»type GM 125-4JT, заводський номер 118431, розташований на
сандвіч-панелі;

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»model 44 HM 4YE, заводський номер 1514194;

-          компресорно-холодильний агрегат марки
«Maneurop»model 44 HM 4YE, заводський номер 1514201 розташований на
сандвіч-панелі.

Однак,
враховуючи, що 1-й відповідач не є власником вказаного майна, питання про
повернення цього майна 1-му відповідачу не вирішується.

Позивач
має право у загальному порядку пред'явити до 2-го відповідач позов про
витребування майна з чужого незаконного володіння.

1-й
відповідач на виконання недійсного договору одержав від 2-го відповідача прості
векселі:

-          серіяНОМЕР_1від 19.02.2008 на суму
70000 грн.;

-          серія НОМЕР_2від 19.02.2008 на суму
60000 грн.;

-          серія НОМЕР_3 від 19.02.2008 на суму
60000 грн.;

-          серія НОМЕР_4 від 19.02.2008 на суму 70000
грн.

За
таких обставин, 1-й відповідач повинен повернути 2-му відповідачу вказані
векселі.

Клопотання 2-го відповідач про
відкладення розгляду справи судом відхиляється в зв'язку з тим, що явка 2-го
відповідача в судове засідання (сама по собі) не має значення для розгляду
справи (справа розглядалася у п'яти судових засіданнях більше двох місяців;
відповідач у клопотанні не вказав, що він має які-небудь нові доводи або
докази, які мають істотне значення для розгляду справи).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України витрати на державне мито в сумі 85 грн. та на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на 1-го відповідача
в зв'язку з тим, що спір виник внаслідок його неправильних дій (протиправний
продаж майна).

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В
И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним договір купівлі-продажу устаткування від
15.01.2007 № 1/2007, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Астат» (м. Луганськ) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (м. Луганськ).

3.          Товариству з обмеженою
відповідальністю «Астат»,
АДРЕСА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_7, негайно повернути
приватному підприємцю
ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5, прості векселі:

-          серіяНОМЕР_1від 19.02.2008 на суму
70000 грн.;

-          серія НОМЕР_2від 19.02.2008 на суму
60000 грн.;

-          серія НОМЕР_3 від 19.02.2008 на суму
60000 грн.;

-          серія НОМЕР_4 від 19.02.2008 на суму
70000 грн.,

одержані
за недійсним договором.

4.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Астат»,
АДРЕСА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_7, на користь приватного підприємця ОСОБА_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2,  ідентифікаційний номер НОМЕР_6, витрати на
державне мито в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.; наказ видати.

06
червня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.
Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 09 червня
2008 р.

На
підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
В.В. Корнієнко