ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.07.2008 року                                                            Справа № 13/59

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів          Єжової С.С.

Журавльової Л.І.

секретар

судового засідання:                               Наумов Б.Є.

за участю представників:

від позивача:                               -повноважний представник не прибув;

від відповідача:                               -Шарій О.А., юрисконсульт по дов. №86 від 08.01.08;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Товариства з додатковою відповідальністю

„Попаснянський вагоноремонтний завод”,

м. Попасна Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  22.05.08

по справі                                        №13/59 (суддя –Яресько Б.В.)

за позовом:                                        Державного підприємства матеріально-технічного

забезпечення залізничного транспорту України

„Укрзалізничпостач”, м. Київ

до відповідача:                              Товариства з додатковою відповідальністю

„Попаснянський вагоноремонтний завод”,

м. Попасна Луганської області

про                                                  стягнення 77004 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2008 року Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач”, м. Київ (далі за текстом –ДП МТЗЗТУ „Укрзалізничпостач”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою №ЦХП-18/931 від 04.04.08 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області (далі за текстом –ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод”, відповідач), штрафних санкцій у сумі 77004 грн. 00 коп. за прострочення поставки продукції за договором поставки №ЦХП-03-00507-01 від 21.08.07.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.05.08 у даній справі позов задоволений у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача стягнуто штраф у сумі 77004 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 770 грн. 04 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Дане рішення суду першої інстанції мотивовано наступним:

-положеннями ст. ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України;

-доводи відповідача стосовно того, що без укладення додаткової угоди до нього не перейшли права та обов’язки ДП “Попаснянський вагоноремонтний завод” за спірним договором поставки судом відхиляються з огляду на те, що відповідач згідно договору оренди державного майна №003016/09 від 11 грудня 2007 року та свого Статуту є правонаступником всіх прав та обов’язків зазначеного державного підприємства. З врахуванням цього укладення додаткової угоди відповідно до п. 12.4. договору поставки не є обов’язковою;

-постачальник прострочив поставку продукції на суму 385020 грн. 00 коп. без ПДВ;

-згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання;

-вимоги позивача щодо стягнення штрафу відповідно до п. 9.2. договору поставки від 21 серпня 2007 року №ЦПХ-03-00507-01 в сумі 77 004 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 22.05.08 у справі №13/59, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №238-ю від 05.06.08, у якій просить згадане рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким залишити позов без задоволення за необґрунтованістю позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що, на його думку:

-оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права;

-господарським судом Луганської області неправомірно покладена відповідальність за не поставку продукції позивачу у вересні-листопаді 2007 року на Товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, яке на той час не існувало як юридична особа і не притягнуто в якості дійсного відповідача у даній справі.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу відповідача до Луганського апеляційного господарського суду не подав та його повноважний та компетентний представник у судове засідання, яке відбулося 01.07.08, не прибув, хоча усі сторони у даній справі були повідомлені Луганським апеляційним господарським судом про час, дату та місце цього судового засідання належним чином, про що свідчать матеріали даної справи.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 11.06.08 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області, від 05.06.08 №238-ю на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.08 у справі №13/59 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя –Єжова С.С., суддя –Журавльова Л.І.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи представника відповідача у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи і встановлено господарським судом Луганської області, 21 серпня 2007 року між позивачем по справі (покупець за договором) та Державним підприємством “Попаснянский вагоноремонтний завод” (постачальник за договором) був укладений договір поставки №ЦПХ-03-00507-01, за яким постачальник зобов’язався поставити продукцію –кришку люка піввагону нову кр. М 1095.000 сб. власного виробництва (далі за текстом - договір).

Відповідно до п. 5.2. договору поставка відвантаження продукції здійснюється до 25 числа кожного місяця після письмової рознарядки покупця.

Згідно п. 9.2. договору за прострочення поставки продукції постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості непоставленої продукції.

Згідно специфікації №1 до договору постачальник зобов’язався поставити покупцю кришку люка піввагону в кількості 552 штук за ціною 830 грн. 00 коп. без ПДВ.

13.09.07 позивач листом №ЦПХ-18/4060 запропонував постачальнику на виконання договору відвантажити 92 одинці кришок люків піввагону.

19.09.07 замовлення було виконано –відвантажено 92 одинці кришок ліків піввагону зам ціною 830 грн. 00 коп. без ПДВ на загальну суму 91632 грн. 00 коп. з ПДВ.

14.09.07 позивач листом №ЦПХ-18/4076 запропонував постачальнику на виконання договору відвантажити 460 одиниць кришок люків піввагону. Загальна вартість цього замовлення склала –381800 грн. без ПДВ.

27.09.07 листом №ЦПХ-19/663 позивач запропонував виконати замовлення від 14.09.07.

Постачальник листом від 08.11.07 повідомив позивача, що зможе поставити товар лише за ціною 930 грн. 00 коп. без ПДВ.

19 листопада 2007 року сторони уклали додаткову угоду до договору поставки від 21 серпня 2007 року, якою змінили специфікації до договору: відповідно до специфікації № 2 постачальник зобов’язався відвантажити 414 шт. кришок люка піввагону за ціною 930 грн. 00 коп. без ПДВ.

06.12.07 позивач запропонував постачальнику листом №ЦПХ-5741 відвантажити 414 одиниць кришок люків піввагону нових на загальну суму 385020 грн. 00 коп. без ПДВ. Факт направлення замовлення підтверджується фіскальним чеком від 06.12.07.

Зазначене замовлення постачальником виконано не було.

Згідно з ч. 1 ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ч. 3 ст. 79 Господарського кодексу України господарські товариства є юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Господарського кодексу України до господарських товариств належать, зокрема, товариства з додатковою відповідальністю.

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендар стає правонаступником прав та обов’язків підприємства відповідно до договору оренди.

Матеріали даної справи свідчать про те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області, як орендодавець, та відповідач, як орендар, 11.12.07 уклали договір оренди державного майна №003016/09, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”, що розташований за адресою: Луганська області, м. Попасна, вул. Залізнична, 1. Згідно з п. 1.5 цього договору орендар виступає правонаступником усіх прав та обов’язків Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”.

Також у п. 1.7 Статуту Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” зазначено, що воно є правонаступником прав та обов’язків Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”.

З урахуванням наведеного, Товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” є належним відповідачем у даній справі, а позов є таким, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, судова колегія оскаржуване рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у розмірі 385 грн. 02 коп. за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги (відповідача у справі) –Товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області.

У судовому засіданні за згодою представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області, від 05.06.08 №238-ю на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.08 у справі №13/59 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 22.05.08 у справі №13/59 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті державного мита у розмірі 385 грн. 02 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на відповідача (заявника скарги) –Товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   К.І. Бойченко

Суддя                                                                                С.С. Єжова

Суддя                                                                                Л.І. Журавльова