ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.08р.

Справа № 7-18-46

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Москвіч", м. Дніпропетровськ, про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.02.04 р.

У справі

За позовом Закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” в особі Дніпропетровського регіонального управління "ПриватБанку", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Москвіч”, м. Дніпропетровськ Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Відкрите акціонерне товариство “Алеко-Сервіс”, м. Дніпропетровськ

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю “Ортіс”, м. Дніпропетровськ

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю “Сіріус”, м. Дніпропетровськ

про звернення стягнення на майно в сумі 296 667 доларів США, що еквівалентно 1 557 586, 11 грн.

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

Від позивача: юрисконсульт Єрмолов Є.М., дов. № 1440 від 01.06.2006р.;

Від відповідача: представник Кошовий О.Г., дов. № б/н від 07.07.2008р.;

Від третьої особи Відкритого акціонерного товариства "Алеко-Сервіс": не з'явився;

Від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ортіс": не з'явився;

Від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю “Сіріус”: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Москвіч" звернулося до господарського суду з заявою про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 7/18/46 від 03.02.2004 року, якою з урахуванням поданих 17.07.2008р. уточнень просить розстрочити виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 7/18/46 від 03.02.2004 року в частині звернення стягнення на майно відповідача в сумі 256 730, 20 доларів США згідно з наступним графіком до 19 лютого 2010 року:

- до 28 травня 2008 р. - 50 000 доларів США;

- далі - протягом 20 місяців, 19 числа кожного наступного місяця по 10 000 доларів США, останній платіж 19 лютого 2010 р. у сумі 6 730 доларів США.

Заява про розстрочку виконання судового рішення мотивована тим, що 21.05.2008р. між позивачем у справі та громадянином Тамаря Олексієм Івановичем укладено договір поруки. Згідно умов вказаного договору Тамаря Олексій Іванович поручився за виконання кредитного договору № 50218Д від 12.01.1998р. Погашення повинно відбуватися згідно з наступним графіком: до 28 травня 2008 р. - 50 000 доларів США, далі - протягом 20 місяців, 19 числа кожного наступного місяця по 10 000 доларів США, останній платіж 19 лютого 2010 р. у сумі 6 730 доларів США. Цим же договором поруки передбачений обов'язок позивача у справі утримуватися від виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 7/18/46 від 09.02.2004р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.02.2004р. по цій же справі в разі виконання поручителем зобов'язань, встановлених договором поруки та відсутністю порушення ним вищевказаного графіку погашення заборгованості. На думку заявника, викладені обставини ускладнюють процес виконання рішення суду.

Закрите акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" повідомило, що подання заяви про розстрочку виконання судового рішення погоджено з ним, а тому проти задоволення заяви не заперечує.

Треті особи відзив на заяву не надали, явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили. Треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Москвіч" про розстрочку виконання судового рішення, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.02.2004р. у справі № 7/18/46 за позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Дніпропетровського регіонального управління "ПриватБанку" до Товариства з обмеженою відповідальністю “Москвіч”, треті особи Відкрите акціонерне товариство “Алеко-Сервіс”, Товариство з обмеженою відповідальністю “Ортіс”, Товариство з обмеженою відповідальністю “Сіріус” про звернення стягнення на майно в сумі 296 667 доларів США, що еквівалентно 1 557 586, 11 грн., позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Дніпропетровського регіонального управління "ПриватБанку" частково задоволені: звернено стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю “Москвіч” в межах кредиторської заборгованості в сумі 256 730, 20 доларів США, що еквівалентно 1 368 834 грн., на користь Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Дніпропетровського регіонального управління „ПриватБанку” (в постанові приведений перелік майна), стягнено з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю “Москвіч” на користь Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Дніпропетровського регіонального управління „ПриватБанку” витрати по справі в сумі 2 550 грн. за оплату державного мита та 69 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що прийняття рішення про звернення стягнення на заставлене майно обумовлене невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю “Ортіс” зобов'язань за кредитним договором № 50218Д по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом. Виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю “Ортіс” по кредитному договору забезпечено заставою цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 26, та належить Відкритому акціонерному товариству “Алеко-Сервіс”. В подальшому право власності на заставлене майно перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю “Москвіч”.

09.02.2004р. на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.02.2004р. господарським судом Дніпропетровської області видано накази.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2008р. Закрите акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк” та Тамаря Олексій Іанович уклали договір поруки, за умовами якого Тамаря Олексій Іанович поручився перед Закритим акціонерним товариством Комерційний банк “ПриватБанк” за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “Ортіс” зобов'язань за кредитним договором № 50218Д в сумі 256 730 доларів США, які зобов'язався погасити наступним чином: до 28 травня 2008 р. - 50 000 доларів США, далі - протягом 20 місяців, 19 числа кожного наступного місяця по 10 000 доларів США, останній платіж 19 лютого 2010 р. у сумі 6 730 доларів США.

З огляду на обставини укладення договору поруки на час його укладення Закрите акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк” не висунуло заперечень щодо погашення кредитного боргу грошовими коштами в певні терміни, а не шляхом звернення стягнення на заставлене майно на підставі судового рішення.

Закрите акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк” не заперечує проти задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, суд вбачає можливість задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Москвіч” про розстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Розстрочити виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 7/18/46 від 03.02.2004 року в частині звернення стягнення на майно відповідача в сумі 256 730, 20 доларів США згідно з наступним графіком до 19 лютого 2010 року:

- до 28 травня 2008 р. - 50 000 доларів США;

- далі - протягом 20 місяців, 19 числа кожного наступного місяця по 10 000 доларів США, останній платіж 19 лютого 2010 р. у сумі 6 730 доларів США.

Суддя

Л. А. Коваль