ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№
21/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової
І.Ю.,,

суддів

Заріцької
А.О., Продаєвич Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

фізичної особи - ОСОБА_1

на
ухвалу  та постанову

господарського
суду Запорізької області від 26 листопада 2007 року Запорізького апеляційного
господарського суду від 12 лютого 2008 року

у
справі господарського
суду

№ 21/15
Запорізької області

за
заявою

сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Агрофірма "Зоря"

про

банкрутство

кредитори      ліквідатор

МПП
"Лав-Сервіс", ТОВ "Донбасенергобуд", ВАТ "Колгосп
ім.. Чубаря", Пологівський районний центр зайнятості, фізична особа -
ОСОБА_1, ПП "Делайт", ВАТ "Райфайзен Банк Аваль", ВАТ
"Запоріжжяобленерго", Пологівське відділення           № 3006 Ощадбанку України, НВ та СФ
"ІНК МАГІСТР ЛТД" ОСОБА_2

за участю представників сторін:

ВСГФ  "ІНК Магістр ЛТД",  Закарлюки
О.В.

ОСОБА_3,

ліквідатора
ОСОБА_2,

заявника
касаційної скарги ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою
господарського суду Запорізької області від 16 грудня             2004 року порушено провадження у
справі № 21/15 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу
"Агрофірма "Зоря" (далі - СВК "Агрофірма "Зоря").

Ухвалою
від 13 липня 2007 року затверджено план санації, продовжено строк санації до 20
грудня 2007 року.

Ухвалою
від 26 листопада 2007 року (суддя Черкаський В.І.) відмовлено комітету
кредиторів у задоволенні клопотання про визнання боржника банкрутом, припинено
повноваження керуючого санацією ОСОБА_4, призначено виконуючим обов'язки
керівника СВК "Агрофірма "Зоря" ОСОБА_2, скасовано заборону
проводити розрахунки з конкурсними кредиторами, вимоги яких включені до реєстру
вимог кредиторів, порядок та строки яких визначено планом санації, зобов'язано
ОСОБА_2 у строк до 10 грудня 2007 року надати суду документи, передбачені ст.
21 Закону, а також докази задоволення вимог конкурсних кредиторів згідно з
реєстром.

Не
погоджуючись з винесеною ухвалою, приватні підприємства "Бізон-ТЕХ
2006" та "Бізон" звернулись до Запорізького апеляційного
господарського суду з апеляційними скаргами.

З
апеляційною скаргою на ухвалу суду
звернувся також кредитор ОСОБА_1, який
просив:

1)
скасувати п. 6 ухвали, яким додаткова заява ОСОБА_1 залишена без задоволення,
та винести нове рішення про визнання недійсним рішення комітету кредиторів за
протоколом від 16 серпня 2007 року № 10 та спонукати інвесторів до належного
виконання затвердженого судом плану санації, а саме - сплатити розмір
інвестування у повному обсязі;

2)
частково скасувати п. 7 щодо відмови комітету кредиторів у задоволенні клопотання
про визнання боржника банкрутом і п. 8 ухвали стосовно припинення повноважень
керуючого санацією і призначення в.о. керівника боржника ОСОБА_2,

3)
скасувати усі рішення прийняті на засіданні комітету кредиторів 21 листопада
2007 року, надати належну оцінку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 та
призначити нового керуючого санацією, а саме ОСОБА_5.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від                   12 лютого 2008 року (судді:
Кричмаржевський В.А. -головуючий, Мірошниченко М.В., Хуторний В.М.) апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційні скарги приватних
підприємств задоволено частково, а саме: скасовано п. 9 ухвали господарського
суду Запорізької області від 26 листопада 2007 року, заяви підприємств про
визнання їх конкурсними кредиторами передано до суду першої інстанції для
розгляду, в іншій частині оскаржувану ухвалу залишено без змін.

Кредитор
ОСОБА_1, не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції на ухвалу суду
першої інстанції від 26 листопада
2007 року у даній справі, подав до Вищого господарського суду України
касаційну скаргу, в якій просить визнати недійсним рішення комітету кредиторів
за протоколом № 10 від 16 серпня 2007 року та спонукати інвесторів до належного
виконання затвердженого судом плану санації, а саме: сплатити розмір
інвестування у повному обсязі; скасувати усі рішення, які були прийняті на
засіданні комітету кредиторів 21 листопада 2007 року, надати належну оцінку
діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 та призначити нового керуючого
санацією - ОСОБА_5.

В
обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що судами при
винесенні оскаржуваних рішень порушено норми матеріального та процесуального
права, зокрема: ст.ст. 22, 38, 43, 69 Господарського процесуального кодексу
України (далі -ГПК України),  ст.ст. 18,
21 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” (далі -Закон), ст. 13 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).

У
судовому засіданні 13 травня 2008 року було оголошено перерву.

Колегія
суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як
вбачається з оскаржуваної ухвали господарського суду першої інстанції від
26  листопада 2007 року керуючим санацією
ОСОБА_4 була подана заява про дострокове припинення своїх повноважень. Згідно
приписів ст. 17 Закону керуючий санацією, за його заявою, може бути звільнений
господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, про що, у
таких випадках, виноситься ухвала. При цьому комітет кредиторів повинен
запропонувати кандидатуру іншого керуючого санацією, про що господарським судом
також виноситься ухвала.

Відповідно
до п. 2 вказаної норми Закону комітет кредиторів приймає рішення про погодження
кандидатури керуючого санацією, вибір інвестора (інвесторів), схвалення плану
санації боржника. Кандидатури керуючого санацією та інвестора (інвесторів)
можуть бути запропоновані комітету кредиторів будь-яким із кредиторів,
представником органу, уповноваженого управляти майном боржника. Керуючим
санацією може бути запропоновано особу, яка виконувала повноваження
розпорядника майна, або керівник підприємства, якщо на це є згода комітету
кредиторів та (або) інвесторів.

Судом
встановлено, що комітет кредиторів не запропонував іншої кандидатури керуючого
санацією, а подав заяву про визнання боржника банкрутом і клопотання про
призначення в.о. керівника боржника ОСОБА_2, кандидатура якої була
запропонована комітетом кредиторів і за яку проголосувало 59% голосів (т. 13
а.с. 100). З аналізу протоколу комітету кредиторів від 3 грудня 2007 року № 14
вбачається, що комітет кредиторів проголосував проти кандидатури ОСОБА_5., яка
була запропонована членом комітету кредиторів ОСОБА_1.

До
того ж, в оскаржуваній ухвалі суд вказав, що на його численні вимоги комітет
кредиторів не надав рішення щодо розгляду змін до плану санації боржника. За
таких обставин суд правомірно відмовив кредитору ОСОБА_1 у задоволенні скарги
щодо призначення нового керуючого санацією і задовольнив заяву ОСОБА_4 про
припинення його повноважень.

Відповідно
до п. 2 ст. 16 Закону збори кредиторів є повноважними незалежно від кількості
голосів кредиторів, що беруть участь у зборах, якщо всіх кредиторів було
письмово повідомлено про час і місце проведення зборів згідно з реєстром вимог
кредиторів.

Скликання
комітету кредиторів відповідно до п. 3 ст. 16 Закону відноситься до компетенції
керуючого санацією, а не господарського суду. Закон до повноважень суду не
відносить права визнавати загальні збори такими, що не відбулися, а рішення
прийняті на зборах -недійсними, відтак суд правомірно відмовив у задоволенні
додаткової заяви кредитора
ОСОБА_1 щодо визнання недійсним протокольного рішення комітету
кредиторів № 10, прийнятого 16 серпня 2007 року.

Відповідно
до п. 5 ст. 18 Закону комітет кредиторів може прийняти одне з таких рішень:
схвалити план санації та подати його на затвердження господарського суду;
відхилити план санації і звернутися до господарського суду з клопотанням про
визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; відхилити план
санації, звернутися до господарського суду з клопотанням про звільнення
керуючого санацією від виконання ним обов'язків та про призначення нового
керуючого санацією.

Відтак,
клопотання скаржників про призначення нового керуючого санацією судом
апеляційної інстанції правомірно визнано таким, що не підлягає задоволенню,
оскільки щодо цього комітетом кредиторів рішення не приймалось. Крім того, як
вбачається з ухвали та постанови суду апеляційної інстанції комітетом
кредиторів до суду не подавалось клопотання про продовження строку процедури
санації.

Відповідно
до п. 8 ст. 16 Закону, до компетенції комітету кредиторів належить внесення
пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедури
розпорядження майном боржника чи санації боржника. Рішення комітету кредиторів
вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували
присутні на зборах кредитори.

Таким
чином, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про призначення
виконуючим обов'язки керівника боржника ОСОБА_2, а відтак, враховуючи вказане
вище, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги, а
ухвала господарського суду Запорізької області від 26 листопада 2007 року та
постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 12 лютого 2008 року
у даній справі, як такі, що  відповідають
нормам матеріального та процесуального права, повинні бути залишенні без змін.

Доводи
касаційної скарги ОСОБА_1 стосовно неправомірної уступки права вимоги
заборгованості боржника одним кредитором іншому колегією суддів Вищого
господарського суду України не приймаються до уваги, оскільки в оскаржуваній
ухвалі дане питання судом першої інстанції не вирішувалось.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 12 лютого 2008 року та ухвалу
господарського суду Запорізької області від 26 листопада 2007 року у справі №
21/15 залишити без змін.

Головуючий
І. Панова

Судді
А. Заріцька

Л. Продаєвич