ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.08 Справа № 28/324д/08

Суддя Яцун О.В.

За позовом: Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк”. м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства “ПЕТРАКОМЕРЦ”, м.Запоріжжя

про розірвання договору кредиту №029 від 05.04.2006р., укладеного між АКБСР “Укрсоцбанк” та ПП “ПЕТРАКОМЕРЦ” та стягнення 8134грн.00коп. заборгованості за кредитом, 177,09грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 11,72грн. пені за прострочку по відсоткам, 414,74грн. пені за прострочку по кредиту 414,74грн., а також 3045грн.62коп. штрафу.

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: Першин І.М. –представник на підставі довіреності №б/н від 23.05.2008р.

від відповідача: не з’явився

Заявлені вимоги про розірвання кредиту №029 від 05.04.2006р., укладений між АКБСР “Укрсоцбанк” та ПП “ПЕТРАКОМЕРЦ” та стягнення 8134грн.00коп. заборгованості за кредитом, 177,09грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 11,72грн. пені за прострочку по відсоткам, 414,74грн. пені за прострочку по кредиту 414,74грн., а також 3045грн.62коп. штрафу.

Ухвалою суду від 05.08.2008р. порушено провадження у справі № 28/324д/08, судове засідання призначено на 01.09.2008р.

Ухвалою суду від 01.09.2008р. розгляд справи відкладено у зв’язку з хворобою судді на 25.09.2008р.

З метою надання додаткових доказів та належного повідомлення відповідача про розгляд справи у відповідності до норм ст.77 ГПК України судове засідання було відкладено на 03.10.2008р.

В судовому засідання, яке відбулося 03.10.2008р. представник позивача заявив клопотання про уточнення позовних вимог в зв’язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості за кредитом, заборгованості за нарахованими відсоткам, пені за прострочку по відсоткам та пені за прострочку по кредиту.

Клопотання заявлено у відповідності до ст..22 ГПК України.

Прийнято судом до розгляду та задоволено.

На підставі зазначеного представник позивача просить суд розірвати договір кредиту №029 від 05.04.2006р. та стягнути з відповідача 3045грн.62коп. штрафу за порушення зобов’язань щодо виконання кредитного договору.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з’явився, правом надати відзив на позов не скористався. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” (з наступними змінами та доповненнями) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця знаходження юридичних осіб –учасників судового процесу. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Згідно довідки ЄДРПОУ адреса Приватного підприємства “ПЕТРАКОМЕРЦ” –69035, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, б.68/5, кв.66. Саме на цю адресу надсилалась кореспонденція. Зазначене свідчить, що судом були вжиті заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні 03.10.2008р. представнику позивача за його згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представникам позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив,

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені законом або договором терміни.

Згідно зі ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать надані до суду матеріали, 05.04.2006р. між АКБ соціального розвитку “Укрсоцбанк” (кредитор) та ПП “Петракомерц” (позичальник) був укладений кредитний Договір №029, за умовами якого кредитор зобов’язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використування, у сумі 58170грн.00коп., зі сплатою 19% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, що є невід’ємною складовою частиною цього договору.

В договорі був чітко визначений порядок та строки погашення кредиту та відсотків за користування кредитом (п.п 1.1, 1.2, 2.2-2.5 договору кредиту).

Згідно зі ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послуги, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Разом з тим, позичальником з порушенням установленого договором порядку погашення основної заборгованості були зроблені часткові виплати в рахунок погашення суми отриманого кредиту.

Так, за період з 05.04.2006р. по 16.07.2008р. позичальником виплачено 50036грн.00коп. в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків.

На теперішній час позичальник не сплачує транші по кредиту та проценти за його користування з липня 2008р, що спричинило порушення господарського зобов’язання. В результаті чого у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором №029 від 05.04.2006р. у сумі 8134грн.00коп.

В зв’язку з невиконанням відповідачем договірних зобов’язань, на адресу позичальника була направлена претензія від 17.07.08 №09-04/78-97, якою було повідомлено відповідача про невиконання ним умов договору та про зобов’язання погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги.

Претензія залишена без відповіді.

На момент розгляду справи суду надані докази сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором у сумі 8134грн.00коп. та 177грн.09коп. заборгованості за нарахованими відсотками.

Враховуючи вищезазначене, на день розгляду справи відсутній предмет спору, на підставі чого провадження у справі щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 8134грн.00коп. та заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 177,09грн. слід припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України з віднесенням на відповідача судових витрат, оскільки спір доведений до суду з його вини.

В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені за прострочку сплати тіла кредиту у розмірі 414грн.74коп. та за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 11грн.72коп.

На підставі ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з п.п 4.1-4.3 договору кредиту, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також строків повернення кредиту Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1% в національній валюті України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов’язань за договором кредиту.

На день розгляду справи суду надані докази сплати відповідачем пені за прострочку кредиту та за прострочку сплати заборгованості по відсоткам.

Враховуючи вищезазначене, на день розгляду справи відсутній предмет спору, на підставі чого провадження у справі щодо стягнення пені за прострочку кредиту у сумі 414грн.74коп. та за прострочку сплати заборгованості по відсоткам у сумі 11грн.72коп. слід припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України з віднесенням на відповідача судових витрат, оскільки спір доведений до суду з його вини.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення штрафу у розмірі 3045грн.62коп.

Факт прострочення платежу матеріалами справи доведений.

Доказів сплати штрафу відповідач суду не надав, таким чином, вимога про стягнення штрафу у розмірі 3045грн.62коп. нормативно обґрунтована, документально доведена та підлягає задоволенню.

Крім того, в зв’язку з порушенням виконання умов договору, позивачем заявлені вимоги про розірвання договору кредиту №029 від 05.04.2006р.

Відповідно до ст.ст.11,509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку).

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи доведено факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо своєчасної сплати кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту №029 від 05.04.2006р. Незважаючи на претензію, відповідач не сплатив заборгованість у розмірі 8013 грн00коп.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору кредиту №029 від 05.04.2006р. у зв’язку з істотним порушенням договору щодо оплати кредитних коштів та процентів за користування кредитом є обґрунтованими, доведеними, не суперечать умовам договору та вимогам закону, тому підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, ст.ст.526,611,651,655 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати Договір кредиту №029 від 05.04.2006р., укладеного між Акціонерно-промисловим банком соціального розвитку “Укрсоцбанк” (м.Запоріжжя) та Приватним підприємством “ПЕТРАКОМЕРЦ” (м.Запоріжжя).

Стягнути з Приватного підприємства “ПЕТРАКОМЕРЦ” (69035, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд.68/5, кв.66, р/р 7011, МФО 313010, ) на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” (03150, м.Київ, вул. Ковпака, 29, к/р 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) 3045(три тисячі чотириста п’ятдесят)грн..62коп. штрафу, 202(двісті дві)грн.84коп. державного мита та 118(сто вісімнадцять)грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті заявлених позовних вимог провадження у справі припинити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 29 жовтня 2008р.