ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.08 Справа №11/65д/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В. судді Мойсеєнко Т. В. , Кричмаржевський В.А. , Шевченко Т. М.

при секретарі судового засідання Бредіхін Ю.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача Петренко О.В., довіреність б/н від 19.07.2008р., Притуло В.В., паспорт СВ 5086962 від 16.03.2002р. голова правління

від відповідача-1 Коновалов В.М., довіреність № юр/2314 від 29.11.2007р.;

від відповідача-2 не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 11/65д/08 та апеляційну скаргу Обслуговуючого житлово – будівельного кооперативу «Будівник – 33», м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2008р. у справі № 11/65д/08

за позовом Обслуговуючого житлово – будівельного кооперативу «Будівник – 33», м.Запоріжжя

до відповідача-1 Комунального підприємства «Управління капітального будівництва», м.Запоріжжя

до відповідача-2 Відкритого акціонерного товариства «Запорізький домобудівний комбінат», м.Запоріжжя

про визнання недійсним договору

Встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.05.2008р. у справі №11/65д/08 (суддя Гончаренко С.А.) в позові відмовлено.

Рішення суду прийнято з посилання на ст. 2 ГПК України та мотивовано тим, що договір підряду № 80 від 16.08.2005р. не є правочином, що забезпечував виконання договору № 66 від 09.08.2005р. і не є правовим наслідком цього договору. Позивачем не наведені підстави, які б свідчили, що спірний договір порушує його права і охоронювані законом інтереси.

Позивач не погодився з прийнятим у справі судовим актом і подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не враховано того, що договір № 80 є юридичним наслідком визнаного в судовому порядку недійсним договору про фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мкр. 4 ж/м Південний у м.Запоріжжі № 66 від 09.08.2005р., та згідно статті 35 ГПК України повинен бути визнаний недійсним з тих же підстав, що і договір № 66. Апелянт наголошує на тому, що предмет договору № 66 від 09.08.2005р. повністю співпадає з предметом договору № 80 від 16.08.2005р., окрім того, останній укладено відповідачами у справі саме на виконання договору № 66 від 09.08.2005р., тобто оскаржуваний договір є юридичним наслідком договору № 66 від 09.08.2005р. Одночасно скаржник вказує на те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 27.07.2006р. у справі № 14/327д/06, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, визнано недійсним договір № 66 від 09.08.2005р. на фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мкр. 4 ж/м «Південний» у м.Запоріжжі. Встановлений у цьому рішенні суду факт не потребує у розумінні статті 35 ГПК України доведення того, що відповідачами при укладенні договору було порушено право власності позивача на вказаний житловий будинок. Позивач наполягає на тому, що згідно ч.2 ст.216 ЦК України сторони договору повинні бути приведені у первинний стан шляхом скасування державної реєстрації права власності ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» на квартири №№ 75-77, 80-85, 87-103, 106, 108, 122, 123, 125, 126, 134 у будинку 4 по вул.Автозаводській 48 у м.Запоріжжі. Просить з метою забезпечення позову заборонити ОП «ЗМБТІ» здійснювати реєстрацію та перереєстрацію квартир за будь-якими фізичними чи юридичними особами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі і зазначив, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 зазначив, що оскаржуваний судовий акт винесений у повній відповідності до норм діючого законодавства, а подана позивачем апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, у зв’язку з чим відсутні правові підстави для її задоволення. При цьому, відповідач-1 вказує на те, що договір № 80 від 16.08.2005р. не встановлює, не змінює та не припиняє встановлені обов’язки сторін за договором № 66 від 09.08.2005р.і не є його юридичним наслідком Посилання в договорі підряду № 80 від 16.08.2005р. на договір № 66 від 09.08.2005р. стосується лише того, що розрахунки за цим договором здійснюються в межах коштів, які направлені інвестором на фінансування завершення будівництва по договору № 66 від 09.08.2005р. та за рахунок цих коштів. Разом з цим, КП «Управління капітального будівництва» зазначає, що після визнання недійсним договору № 66 від 09.08.2005р., всі платежі за виконанні роботи по договору № 80 від 16.08.2005р. були пред’явлені для оплати позивачу, який відмовився їх сплачувати, тому у зв’язку з цим, договір інвестування № 93ЖК33001/1 від 23.06.1994р., в редакції додаткової угоди до нього № 93ЖК33001/2 від 06.04.1995р., було розірвано за рішенням господарського суду у справі № 22/77д/06. Договір підряду № 80 від 16.08.2005р. не є правочином, що забезпечував виконання договору № 66 від 09.08.2005р., більш того, обов’язки за оскаржуваним договором сторонами виконані і спірний договір припинив свою дію. Безпідставними вважає відповідач-1 посилання заявника апеляційної скарги на статті 321, 331, 629 ЦК України, так як дані норми права визначають підстави визнання права власності, що ніяким чином не стосується правового регулювання оскаржуваного договору підряду, а саме підстави визнання його недійсним. Також, відповідач -1 зазначив, що позивач не є стороною спірного договору і ним не доведено, що цей договір порушує його права. На підставі викладеного, відповідач -1 просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт без змін. У судовому засіданні представник КП «Управління капітального будівництва» підтримав доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький домобудівний комбінат» у відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що договір підряду № 80 від 16.08.2005р. не є юридичним наслідком договору інвестування № 66 від 09.08.2005р., а є самостійним правочином. Посилання у договорі підряду № 80 від 16.08.2005р. на договір № 66 від 09.08.2005р. стосується лише того, що розрахунки за цим договором здійснюються в межах коштів, які направлені інвестором на фінансування завершення будівництва за договором № 66 від 09.08.2005р.Таким чином, відповідач-2 вважає, що положення договору № 66 від 09.08.2005р. стосуються лише порядку розрахунків за договором підряду № 80 від 16.08.2005р. і не свідчать про юридичну залежність цього договору від договору № 66 від 09.08.2005р. До того ж, договір підряду № 80 від 16.08.2005р. не був правочином, який забезпечував виконання договору № 66 від 09.08.2005р. Зазначені позивачем доводи не дають підстав для визнання спірного договору недійсним. У зв’язку з викладеним, відповідач-2 просить суд, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 19.06.2008р. у справі № 11/65д/08 апеляційна скарга позивача була прийнята та призначена до розгляду на 19.08.2008р.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.08.2008р., розгляд справи було відкладено колегією суддів у зв’язку з витребуванням від сторін письмових пояснень на 24.09.2008р.

24.09.2008р. судом було оголошено перерву на 28.10.2008р. у зв’язку з витребуванням додаткових документів.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.10.2008р. представником заявника апеляційної скарги було заявлено клопотання про оголошення постанови суду в повному обсязі, колегія суддів задовольнила клопотання позивача та оголосила перерву до 04.11.2008р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1802 від 24.09.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів головуючого судді Мойсеєнко Т.В., суддів Кричмаржевський В.А., Шевченко Т.М.

За клопотанням сторін судовий процес 04.11.2008р. вівся без застосування засобів технічної фіксації судового процесу та за їх згодою у судовому засіданні, яке відбулося 04.11.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, 16.08.2005р. між Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» (Замовник) та ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» «Генпідрядник) було укладено договір підряду № 80, за умовами якого Замовник доручає, а Генпідрядник в межах договірної ціни приймає на себе обов’язки на свій ризик, завершити будівництво об’єкту «Житловий будинок № 4 в мкр.4 ж/м «Південний» в м.Запоріжжя в обумовлений цим договором термін та з належною якістю в межах затвердженої проектно – кошторисної документації, та узгодженої ціни робіт, вимог техніки безпеки та охорони праці та здати об’єкт в експлуатацію.

Сторонами договору було завершено будівництво зазначеного житлового будинку, який було прийнято в експлуатацію згідно актів від 09.12.05р. та від 17.03.2006р. та на підставі розпоряджень Запорізького міського голови № 1591 від 21.12.2005р.

Дослідивши договір колегія суддів дійшла висновку, що за змістом умов спірного договору за своєю правовою природою цей договір є договором будівельного підряду, тому до відносин за цим договором застосовуються норми параграфа 3 ЦК України з урахуванням особливостей відповідних норм глави 33 ГК України.

Враховуючи вимоги вищезазначених правових норм, колегія суддів зазначає, що спірний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та укладений на підставі вільного волевиявлення сторін відповідно до вимог, що встановлені законом для даного виду договорів.

В обґрунтування недійсності вказаного договору підряду позивач посилається на те, що договір підряду було укладено на виконання договору інвестування № 66 від 09.08.2005р. і, оскільки рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 14/327д/06 за позовом Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Будівник-33» до ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» та КП «Управління капітального будівництва» визнано недійсним з моменту укладення договір № 66 від 09.08.2005р. про фінансування житлового будинку №4 в мікрорайоні 4 ж/м «Південний» м. Запоріжжя, то спірний договір підряду також є недійсним, бо є юридичним наслідком недійсного договору інвестування № 66 від 09.08.05р.

У зв’язку з цим, позивач відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України оспорює вищевказаний договір з тих підстав, що відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зазначені пункти статті 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угод недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і застосування передбачених законом наслідків.

Частина 1 ст.216 ЦК України, на яку посилається позивач у позові в обґрунтування недійсності договору підряду № 80 не визначає підстав недійсності правочину, а визначає лише наслідки визнання недійсним правочину.

За правилами, встановленими ч.1 ст.216 ЦК України наслідком укладання правочину, що не відповідає вимогам закону і визнається недійсним є двостороння реституція, яка полягає у тому, що кожна сторона має повернути іншій стороні те, що вона одержала за недійсним правочином.

Питання щодо наслідків визнання договору № 66 від 09.08.2005р. недійсним вирішено при розгляді господарським судом Запорізької області спору у справі № 5/142/07. Ухвала господарського суду Запорізької області від 28.09.2007р. у цій справі постановою Вищого господарського суду України від 22 травня 2008р. залишена без змін.

Крім того, у постанові Вищого господарського суду України від 22.05.2008р. у справі № 5/142/07(а.с.79, т.2) надана правова оцінка договору підряду № 80 від 16.08.2005р. та фактичним правовідносинам сторін за цим договором і встановлено, що зі змісту вказаного договору не вбачається, що він є юридичним наслідком договору інвестування № 66 від 09.08.2005р.

Відповідно до ст.35 ГПК України факти встановлені вказаною постановою Вищого господарського суду України від 22.05.2008р. не потребують доведення і є преюдиціальними при розгляді справи 11/65д/08.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що юридичні наслідки правочину це встановлення, зміна або припинення прав та обов’язків сторін.

Договір підряду № 80 від 16.08.2005р. не встановлював, не змінював та не припиняв права та обов’язки сторін за договором № 66 від 09.08.2005р., тому не є юридичним наслідком договору інвестування № 66 від 09.08.2005р., а є самостійним правочином.

Положення договору № 66 від 09.08.2005р. стосуються лише порядку фінансування будівництва за договором підряду № 80 від 16.08.2005р. і не свідчать про юридичну залежність цього договору від договору № 66 від 09.08.2005р. Крім того, умови договору № 66 від 09.08.2005р. за своїм змістом не вирішують юридичну долю спірного договору підряду.

За таких обставин, доводи заявника апеляційної скарги про те, що договір № 80 є юридичним наслідком визнаного в судовому порядку недійсним договору про фінансування завершення будівництва житлового будинку № 4 в мкр. 4 ж/м Південний у м.Запоріжжі № 66 від 09.08.2005р. та згідно статті 35 ГПК України повинен бути визнаний недійсним з тих же підстав, що і договір № 66, не є підставою для визнання договору підряду № 80 від 16.08.05р. недійсним.

Безпідставними є посилання заявника апеляційної скарги на статті 4, 5, 7, 18, 21 Закону України «Про інвестиційну діяльність», оскільки вказані норми не регулюють правовідносини підряду та не визначають підстав недійсності договору підряду.

Не приймається до уваги і посилання позивача на ст.876 ЦК України, яка регулює відносини між сторонами договору підряду, тобто між замовником та підрядником, і також не визначає підстав недійсності договору підряду. Крім того, позивач не є стороною спірного договору підряду.

Необґрунтованими є також посилання заявника апеляційної скарги на ст.ст.321, 331, 629 ЦК України, так як дані норми права визначають підстави визнання права власності, і не визначають підстав недійсності договору підряду.

Рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 14/327д/06 від 27.07.2006р. встановлено, що КП «Управління комунального будівництва» взяло на себе обов’язки Замовника – Забудовника, а ОЖБК «Будівник – 33», позивач у справі обов’язки Інвестора.

Однак, колегія суддів зазначає, що вказаним рішенням суду не було визнано право власності за ОЖБК «Будівник – 33» на житловий будинок № 4 у мікрорайоні 4 житлового масиву «Південний». У позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які б засвідчували право власності позивача на цей будинок.

До того ж, постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2007р. по справі № 9/42/07 було встановлено, що скаржник не може бути власником спірного будинку у зв’язку з тим, що ним не було ані споруджено, ані придбано цей будинок. Скаржник не є інвестором, за гроші якого побудовано будинок, який є предметом спірного договору підряду, що обумовлює неможливість посилання скаржника на преюдиціальні факти, встановлені при розгляді справи № 14/327д/06, як на правову підставу виникнення у нього права власності на житловий будинок.

Не є підставою для виникнення права власності позивача на спірний житловий будинок, а відповідно і доказом порушення прав позивача, договір № 93 ЖК33001/1 на будівництво житла на 1994рік в редакції Додаткової угоди № 93 ЖК33001/2 від 06.04.1995р., оскільки вказаний договір постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 11.10.06р. у справі № 22/77д/06, залишеною в силі постановою Верховного Суду України від 15 травня 2007р., розірвано у зв’язку з невиконанням позивачем, як інвестором за цим договором, договірних обов’язків внаслідок відсутності у останнього власних коштів та його нездатності здійснювати розрахунки за своїми зобов’язаннями.

За таких обставин, доводи ОЖБК «Будівник-33» щодо порушення його прав спірним договором підряду № 80 спростовуються матеріалами справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що частина 1 ст.216 ЦК України містить положення, згідно з яким по недійсній угоді кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах.

Однак, право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто, з застосуванням механізму, встановленого ч.1 ст.216 ЦК України, незалежно від того чи відповідає спірна угода Закону.

Оскільки результатом задоволення такого позову буде застосування судом наслідків недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майна, не будучи стороною угоди.

Захист права такої особи можливий шляхом пред’явлення вендикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст.388 ЦК України.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 27.09.05р. у справі № 13/529пд.

Помилковими є твердження позивача, що контракт на будівництво б/н від 18.11.1993р. з врахуванням додаткової угоди від 19 липня 1994р. є таким, що укладений на користь позивача у справі та надає право пред’являти вимоги за цим договором, оскільки умови цього договору не містять ніяких зобов’язань сторін на користь ОЖБК «Будівник-33». Останній також не є і стороною даного контракту. Таким чином, такі твердження відповідача також не впливають на дійсність договору №80 від 16.08.2005р.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ОЖБК «Будівник-33» щодо застосування наслідків недійсності договору підряду № 80 від 16.08.2005р. шляхом скасування державної права власності ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат» на житлові квартири у будинку №4 по вул. Автозаводській, 48 заявлені безпідставно і задоволенню не підлягають. До того ж, умовами договору підряду № 80 взагалі не передбачено ніяких зобов’язань щодо реєстрації права власності на спірні квартири.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем всупереч вказаної статті не доведено, що оскаржуваний договір порушує його права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОЖБК «Будівник-33» з підстав, заявлених у позові задоволенню не підлягають. Порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені у оскаржуваному рішенні.

Судові витрати у справі, на підставі статті 49 ГПК України, слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого житлово – будівельного кооперативу «Будівник – 33», м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2008р. у справі №11/65д/08 залишити без змін.

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В.

судді Мойсеєнко Т. В.

Кричмаржевський В.А. Шевченко Т. М.