ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА,

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2008 р. Справа № 14/35-08

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської Г.А.

суддів: Гулової А.Г.

Пасічник С.С.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства "Пера", смт.Теплик Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "21" квітня 2008 р. у справі № 14/35-08 (суддя Залімський І.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна", м.Київ

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Пера", смт.Теплик Вінницької області

про стягнення 18441,97грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 21.04.2008р. у справі №14/35-08 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Пера" про стягнення 18441,97грн. заборгованості.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 15600,00грн. боргу, 795,60 грн. інфляційних, 80,77 грн. - 3% річних, 1965,60 грн. пені, 184,42 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вважаючи, що рішення винесене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Приватне виробничо-комерційне підприємство "Пера" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасування з підстав, зазначених у скарзі, та постановити нове - про відмову у задоволенні позову (а.с. 46 - 47).

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, зокрема, наступне:

- посилання місцевого господарського суду на договір поставки від 14.05.2007р. №38/04/ВІ/07 є невірним, оскільки 1-3 сторінки договору не скріплені печатками сторін, як того вимагає п.12.8 вказаного договору;

- договір поставки №38/04/ВІ/07 від 14.05.2007р. є фактично неукладеним, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 205,207,208 ЦК України;

- господарський суд не врахував, що неповна оплата за поставку насіння кукурудзи виникла у зв'язку з форс-мажорними обставинами, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 15.08.2007р. № 2873/05-4.

Позивач не скористався своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що про дату, час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №№1954235, 1954227, а також, враховуючи положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, судова колегія вважає, що нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає перегляду оскарженого судового акта за наявними в справі матеріалами (а.с. 54-55).

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарським судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

14.05.2007р. між ТОВ "КВС-Україна" (постачальник) та ПВКП "Пера" (покупець) укладено договір поставки №38/04/ВІ/07 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов'язався передати покупцю насіння сільськогосподарських культур, а покупець - прийняти й оплатити товар, найменування і кількість якого зазначаються у додатках до даного договору (а.с.9-12).

Відповідно до п.2, п.3.1 договору вартість товару та порядок розрахунків за поставлений товар встановлюються у додатку(ах) до договору, що є невід'ємною частиною договору (а.с.13).

На виконання умов договору, позивачем (постачальником) було передано відповідачу (покупцю) 100 посівних одиниць насіння кукурудзи "Консул" на суму 19500,00грн., що підтверджується видатковою накладною №КВ-0000479 від 14.05.2007р. та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей серії ЯНШ №518663 від 14.05.2007р. (а.с.15-16).

Згідно додатку №1 до договору відповідач (покупець) зобов'язався перерахувати позивачу (постачальнику) попередню оплату за поставлений товар (насіння кукурудзи "Консул") в розмірі 20% від загальної ціни товару (що становить 3900 грн.) та провести остаточний розрахунок не пізніше 15.12.2007р. (а.с.13)

Як вбачається з банківської виписки від 14.05.2007р., покупець (відповідач), згідно з умовами договору, здійснив попередню оплату за насіння кукурудзи "Консул" в сумі 3900 грн. (а.с.17).

Остаточних розрахунків за поставлений товар ПВКП "Пера" не здійснило, у зв'язку з чим, у останнього перед ТОВ "КВС-Україна" виникла заборгованість у сумі 15600,00грн.

З огляду на зазначені обставини справи, судова колегія вважає за необхідне відмітити наступне:

Приписами ч.1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ч.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, або в інших цілях, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 ЦК України, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У відповідності до ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості поставленого позивачем товару (насіння кукурудзи "Консул"), у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, не виконав.

Положення ст.33 ГПК України розподіляють обов'язок доказування та подання доказів між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги та заперечення.

Докази на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за отриманий товар в розмірі 15600,00грн. в матеріалах справи відсутні.

Як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача, щодо стягнення заборгованості, відповідач посилається на форс-мажорні обставини.

Згідно ч.1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку непереборної сили.

У відповідності до п.9.1 договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань за договором, якщо це сталося внаслідок дії обставин нездоланної сили (форс-мажору).

Згідно висновку Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 15.08.2007р. №2873/05-4, несприятливі погодні умови, що спричинили загибель посівів сільськогосподарських культур на площах ПВКП "Пера" станом на 08.06.2007р., є форс-мажорними обставинами (а.с. 25).

У відповідності до п.п.9.2, 9.3 договору, сторона, яка потерпає від обставин нездоланної сили, повинна письмово протягом десяти днів з моменту закінчення таких обставин повідомити іншу сторону про їх вплив на виконання умов договору та надати в цей строк відповідне підтвердження Торгово - промислової палати України; неповідомлення у встановлений строк іншої сторони та не надання у цей строк необхідного підтвердження позбавляє сторону можливості посилатись на обставини нездоланної сили для уникнення відповідальності за невиконання своїх зобов'язань за договору.

Матеріалами справи стверджується, що висновок Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини складено 15.08.2007р., однак заява ПВКП "Пера" із проханням ТОВ "КВС-Україна" пролонгувати дату оплати товару по договору у зв'язку з несприятливими погодними умовами датовано 03.10.2007р., тобто майже через 2 місяці після закінчення обставин нездоланної сили.

Оскільки відповідач, у передбачений договором строк, не повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Крім того, слід відмітити, що у договорі відсутні умови які б визначали, що оплата поставленого позивачем товару (насіння кукурудзи "Консул") повинна здійснюватися відповідачем за кошти отримані від реалізації сільськогосподарських культур, вирощених на площах ПВКП "Пера", а тому, встановлені Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини не підлягають застосуванню при виконанні даного договору.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач не здійснив остаточного розрахунку за поставлений позивачем товар в строк до 15.12.2007р., як це передбачено пунктом 3.4 додатку №1 до договору.

Відповідно до вимог ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу приписів ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

У відповідності до проведеного аналізу обставин справи та норм права, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 15600,00 грн. боргу, 795,60 грн. інфляційних, 80,77 грн. - 3% річних є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст. 1 спеціального Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР (із змінами, внесеними згідно Закону України від 10.01.2002р. № 2921-ІІІ), який регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платнику пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 8.3 договору у випадку несплати у строк платежів за даним договором, сторона, що прострочила своє зобов'язання повинна сплатити іншій стороні неустойку у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано пеню, згідно зазначеного пункту договору, за період прострочення з 15.12.2007р. по 15.02.2008р. (63 дні), однак при цьому не враховано, що у відповідності до ст. 3 спеціального Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до зазначених правових норм та обставин справи, за період прострочення з 15.12.2007р. по 15.02.2008р. (63 дні), відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 524,83грн. ((15600грн. осн. боргу х (8% облік. ставки НБУ х 2) х 8 дн. / 365 х100)+(15600грн. осн. боргу х (10% облік. ставки НБУ х 2) х 55 дн. / 365 х100)).

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення про стягнення 1965,60грн. пені порушено норми матеріального права.

У відповідності до вищевикладеного, апеляційна скарга ПВКП "Пера" підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.2008р. скасуванню у частині стягнення пені та зміні у частині стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Приватного виробничо-комерційного підприємства "Пера", смт.Теплик Вінницької області задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 21 квітня 2008 року у справі № 14/35-08 змінити в частині стягнення пені та стягнення судових витрат., виклавши резолютивну частину в такій редакції:

"Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Пера", (вул. І.Франка, 8-А, смт. Теплик, Вінницька область, 23860, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" (вул. Васильківська, 30, м.Київ, 03022, ) 15600грн. 00коп. основного боргу, 795грн.60коп. інфляційних втрат, 80грн. 77коп. 3% річних, 524грн. 83коп. пені, 170грн.01 коп. витрат по сплаті державного мита, 108 грн. 78 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу".

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Вінницької області.

4. Справу № 14/35-08 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя: Щепанська Г.А.

судді::

Гулова А.Г.

Пасічник С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд.