ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

15
травня 2008 р.

№
9/39

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Губенко
Н.М.

суддів

Барицької
Т.Л. Шевчук
С.Р.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Фірма "Стен"

на
рішення від
та ухвалу від

господарського
суду Луганської області 26.02.2008 господарського суду Луганської області
03.04.2008

у
справі

№ 9/39

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Фірма "Стен"

про

стягнення
570 000,00 грн.

та за
зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Фірма "Стен"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

визнання
договору консигнації від 05.11.2007 недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Луганської області від 26.02.2008 у справі № 9/39 позов Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Стен" про стягнення 570 000,00 грн.
задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість
у розмірі 570 000,00 грн. за договором консигнації товарів № ШО-11/01 від
05.11.2007, укладеного між позивачем та відповідачем, судові витрати у розмірі
5 818,00 грн., у т.ч. державне мито -5 700,00 грн., інформаційні витрати
-118,00 грн.; у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Стен" до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про визнання договору консигнації від
05.11.2007 недійсним відмовлено повністю.

Ухвалою
господарського суду Луганської області від 03.04.2008 у справі № 9/39 заяву
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про зміну способу
та порядку виконання рішення господарського суду Луганської області від
26.02.2008 у справі № 9/39 задоволено частково; за ухвалою підлягає зміні
спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Луганської області від
26.02.2008 у справі № 9/39 та замість стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у розмірі 575 818,00 грн.: - визнано за позивачем право
власності на майно, яке належить боржнику, зокрема: нежитлові будівлі,
розташовані за адресою: м. Луганськ, вул. Лутугинська, 16, які складаються з:
літ. А-1 -склад загальною площею 137,4 кв.м., літ. Б-2 -адміністративна будівля
з вхідним ґанком літ. Б загальною площею 62,2 кв.м., літ. В-1 -трансформаторна
підстанція загальною площею 2,1 кв.м., літ. Г-1 -побутова будівля загальною
площею 49,3 кв.м., літ. Д-1 -будівля термінал "Цемент" загальною
площею 37,6 кв.м., літ. Е-1 -кіоск металевий з вхідним ґанком літ. Е загальною
площею 11,7 кв.м., літ. Ж-1 -кіоск АП з вхідним ґанком літ. Ж загальною площею
3,0 кв.м., № 2 -водопровідна колонка, № 1, 3, 4 -огорожа, № 5 -залізничний
під'їзний шлях, літ. У -вбиральня, літ. І -бетонний майданчик; зобов'язано
відповідача негайно передати позивачу вищеперелічені нежитлові будівлі; у
задоволенні позовної вимоги щодо видачі наказу на виконання ухвали суду про
зміну способу виконання рішення відмовлено.

Не
погоджуючись, з вищевказаними судовими актами, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Стен" звернулось до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
рішення від 26.02.2008 та ухвалу від 03.04.2008 у справі № 9/39 господарського
суду Луганської області; визнати недійсним договір консигнації від 05.11.2007,
укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Стен" та Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою
ОСОБА_1.

Вищий
господарський суд України, розглянувши матеріали поданої касаційної скарги,
прийшов до висновку про наступне.

Касаційна
скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Стен" на
рішення господарського суду Луганської області від 26.02.2008 у справі № 9/39
не може бути прийнята Вищим господарським судом України до провадження,
враховуючи таке.

Статтею
110 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України)
встановлено, що касаційна скарга (подання) може бути подана (внесена) протягом
одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи
постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно
до ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у
судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення,
воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Оскаржуване
рішення було підписане 27.02.2008, а тому, враховуючи наведені норми
законодавства, останнім днем місячного строку на оскарження рішення
господарського суду першої інстанції у касаційному порядку є 11.04.2008
(п'ятниця).

З
поданої скаржником касаційної скарги на рішення від 26.02.2008 вбачається, що
датована вона 17.04.2008 та того ж дня здана до канцелярії господарського суду
першої інстанцій, про що свідчить штамп суду, тобто скаржник в порушення
вищезазначених норм Господарського процесуального кодексу України звернулось до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення
господарського суду Луганської області від 26.02.2008 з пропуском встановленого
ГПК України місячного строку для подання касаційної скарги.

З
клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку для подання
касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Стен" до Вищого господарського суду України не зверталось. Водночас
відсутність у касаційній скарзі причин пропуску строку касаційного оскарження
унеможливлює відновлення пропущеного строку й за ініціативою суду.

Згідно
із п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України
касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається судом,
якщо скаргу (подання) подано після закінчення строку, встановленого для її
подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Крім
того до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату
державного мита у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням вимог ч. 4
ст. 111 ГПК України.

Так,
скаржник, звертаючись із касаційною скаргою на рішення господарського суду
першої інстанції, просить скасувати рішення в частині задоволення первісного
позову про стягнення заборгованості у розмірі 570 000,00 грн. та в частині
відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання договору консигнації від
05.11.2007 недійсним, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Стен" оскаржує дві вимоги: майнового характеру -про стягнення
заборгованості за первісним позовом та немайнового характеру -про визнання
договору недійсним за зустрічним позовом.

Згідно
із підпунктами "а", "в" та "г" п. 2 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про державне мито" в останній редакції
від 01.01.2008 передбачено, що: із заяв майнового характеру державне мито
сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; із позовних заяв у спорах, що виникають під час укладання, зміни або
розірвання господарських договорів, державне мито сплачується у розмірі 5
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; державне мито із касаційних скарг
на рішення та постанови сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів
майнового характеру -50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

50
відсотків ставки за позовною вимогою майнового характеру становить 2 850,00
грн. (= 5 700 грн. /2), а 50 відсотків ставки за позовною вимогою немайнового
характеру становить 42,50 грн. (= (17 грн. *5)/2), загалом за двома позовними
вимогами 2 892,50 грн. Відповідно до квитанції № 13 від 17.04.2008, доданої до
касаційної скарги, скаржник перерахував 102,00 грн. Таким чином, Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фірма "Стен" державне мито сплачено
не у встановленому розмірі, що є окремою підставою відповідно до п. 4 ч. 1 ст.
1113 ГПК України для неприйняття касаційної скарги до розгляду та
поверненню скаржникові.2

Разом
з тим у частині оскарження ухвали господарського суду Луганської області від
03.04.2008 у справі № 9/39 матеріали касаційної скарги достатні для касаційного
розгляду.

Керуючись
ст. ст. 86, 107, 108, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113, ст. 1114 ,
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Стен" в частині оскарження рішення господарського суду Луганської
області від 26.02.2008 у справі № 9/39 не приймати до розгляду.

2.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Стен"
державне мито в сумі 102,00 грн. Видачу відповідної довідки доручити
господарському суду Луганської області.

3. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма "Стен" в частині оскарження
ухвали господарського суду Луганської області від 03.04.2008 у справі № 9/39
прийняти до касаційного провадження.

4.Призначити розгляд касаційної
скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 03.04.2008 у справі
№ 9/39 у засіданні Вищого господарського суду України на  02 червня
2008  року  об 11 год. 20 хв.

З урахуванням порядку допуску в
приміщення Вищого господарського суду України представникам рекомендується
прибувати не пізніше 20 хвилин до початку судового засідання.

Розгляд
касаційної скарги відбудеться у приміщенні Вищого господарського суду України
за адресою: м. Київ, вул. Копиленка, 6, кім. 302.

5.
Довести до відома сторін, що нез'явлення їх повноважних представників у судове
засідання касаційної інстанції не тягне перенесення справи на інші строки, не
перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Головуючий
суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Т.Л. БАРИЦЬКА

С.Р. ШЕВЧУК