ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"16" жовтня 2008 р.                                                            Справа №9/267-НА

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Віньковецький консервний

завод" смт. Віньківці Віньковецького району

до Державної податкової інспекції у Віньковецькому районі смт. Віньківці

про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.02.07

Суддя Олійник Ю.П. Секретар судового засідання Морзюк О.А.

Представники :

Від позивача - Шеремета А.І. - за дов. від 12.04.07,

Від відповідача – Сачалко І.С. –за дов. від 7.07.08, Побута Л.О. –за дов. від 7.07.08

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину постанови згідно ст. 160 КАС України.

Ухвалою суду від 17.04.07 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07.05.07 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі господарського суду Хмельницької області №9/266-НА за позовом позивача до відповідача про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.02.07.

Постановою суду від 04.10.07 у справі №9/266-НА задоволено позов ВАТ „Віньковецький консервний завод” та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Віньковецькому районі №/0 від 02.02.07 про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток в сумі 17235грн. та по штрафних санкціях в сумі 6894грн. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.07.08 постанову господарського суду Хмельницької області від 04.10.07 у справі №9/266-НА залишено без змін.

Враховуючи, що постанова господарського суду від 04.10.07 по справі №9/266-НА вступила у законну силу судом, ухвалою суду від 22.09.08. поновлено провадження по справі.

Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні просять скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 02.02.07 на суму 65868,00 грн. по ПДВ, у т.ч. 43912 грн. за основним платежем та 21956 грн. фінансових санкцій. Посилаються на те, що відповідач, використовуючи наявне у нього рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2006 року у справі №2-1894/06, яким визнано недійсними установчі документи та державну реєстрацію ТОВ «Торговий Дім «Фамер», визнає недійсними бухгалтерські документи, виписані даним постачальником. Тому відповідачем виключена із складу податкового кредиту податкова накладна від цього постачальника. Однак, ухвалою Дніпровського районного суду у цій же справі рішення від 13.06.2006 р. про визнання недійсними установчих документів та скасування державної реєстрації ТОВ «Торговий Дім «Фамер»було скасоване за нововиявленими обставинами . Звертається увага на безпідставність виключення суми із складу валових витрат і із податкового кредиту по операціях з ТОВ Торговий Дім «Хмельницька кондитерська фабрика» та ЗАТ «Хмельницька кондитерська фабрика «Кондфіл». Посилаються на п. 5.3.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.7.4.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” , п.4.4. Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затв. наказом ДПА України №166 від 30.05.97. Крім того, позивачем звертається увага, що відповідачем не враховано п.3.2.1. ст. 3 Закону України „ Про податок на додану вартість” щодо того, що не є об’єктом оподаткування ПДВ операції з продажу корпоративних прав, тому донарахування 15998,50 грн. ПДВ з такої операції неправомірно.

Відповідач у запереченнях на позов та його представники у судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що позивач отримав горох в кількості 120 тон на суму 84048,48грн., у т.ч. ПДВ 14008,08 грн. від ТОВ „Торговий Дім „Фамер" по накладній № 0222205-2 від 22.02.06. Пунктом 7.2.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Враховуючи , що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.06 визнано недійсними установчі документи ТОВ „Торговий Дім „Фамер'', державну реєстрацію, визнано товариство таким, що не набуло статусу юридичної особи від дати державної реєстрації, тобто з 25.02.2005р., то бухгалтерські документи, виписані даним товариством є недійсними і позивачем безпідставно віднесено суми податкових накладних до складу податкового кредиту. Звертається увага також на те, що позивачем до складу валових витрат і відповідно до податкового кредиту безпідставно віднесені витрати по господарських операціях, здійснених у 2003-2004рр., які відображені по бухгалтерському обліку в травні місяці 2006 році, як вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей та послуг від ТОВ ДТ "Хмельницька кондитерська фабрика" в сумі 80167,07 грн., від ЗАТ „Хмельницька кондитерська фабрика „Кондфіл" в сумі 12346,53 грн. Посилаються на Закон України "Про податок на додану вартість", яким визначено підстави виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, які передбачають обов'язкову наявність сплати платником податків у звітному періоді відповідних сум податку. Законом встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету , а потім включенням відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку за рахунок коштів , що були сплачені у вигляді податку. Право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування податку на додану вартість в ціні товару. Відповідачем також звертається увага на те, що відступлення (продаж) позивачем своєї частки ЗАТ „Хмельницька кондитерська фабрика „Кондфіл" згідно договору від 25.10.05 призводить до того, що втрачається право власності на корпоративні прана, його частки в статутному фонді ТОВ „Авто-Транс 2004" більше не існує. При цьому позивач отримав прибуток від продажу корпоративних прав. Звертається увага на абзац 3 п. 1.4 ст.1, п.4.1 ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість".

У судовому засіданні позивачем надані письмові пояснення та клопотання про залучення свідками громадян Цісар В.М. ( перевіряюча) та Кастран Н.З (директор ТОВ „ТД „Фамер” м.Київ). Судом відмовлено у задоволенні клопотання у зв’язку з невідповідністю п.4 ст.65 КАС України , оскільки не зазначено про які обставини можуть дати пояснення дані особи та враховуючи строк вирішення спору , визначений ст. 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову, дослідивши докази , встановлено наступне.

Відповідачем проведено виїзну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 01.07.05 по 01.10.06, за результатами якої складено акт №0014/23/00374278 від 23.01.07. Перевіркою визначено, крім іншого, порушення п.4.1 ст. 4 , п.7.4.1 ст. 7 Закону України „ Про податок на додану вартість” від 03.04.97 із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено ПДВ в сумі 43912 грн. При цьому встановлено, що згідно договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі від 25.10.05. позивач відступив свою частку у статутному капіталі закритому акціонерному товариству „Хмельницька кондитерська фабрика „Кондфіл" в розмірі 95995 грн., по платіжному документу №3032 отримано 95991грн. від ЗАТ „Хмельницька кондитерська фабрика" як відшкодування частки у статутному капіталі. Сума ненарахованого ПДВ з вартості поставки послуг (права користування і розпорядження майном) , за даними відповідача , склала 15998,50грн.

Щодо податкового кредиту по ПДВ , перевіркою визначено , що в травні 2006 року позивачем до складу податкового кредиту віднесено ПДВ в сумі 13904,64грн. по податкових накладних, виписаних у 2003-2004рр. Однак, протягом 2003-2004 років у відповідних звітних періодах платник податків не звертався до податкового органу з заявою зі скаргою на постачальника щодо ненадання податкових накладних.

Крім того, визначено, що позивачем в лютому місяці 2006 року по податковій накладній №0222205-2 від 22.02.06р. отримано горох на суму 84048,48грн., у тому числі ПДВ 14008,08грн. від ТОВ „Торговий Дім „Фамер", оприбуткований по бухгалтерському обліку в лютому 2006 року, але кошти за товар не перераховані, тому по обліку на ВАТ „Віньковецький консервний завод" рахується кредиторська заборгованість на цю суму. При цьому зазначено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 13.06.06р. визнано недійсними установчі документи ТОВ „Торговий Дім „Фамер", а саме: статут від дати державної реєстрації , свідоцтво про державну реєстрацію з дати реєстрації , свідоцтво платника податку на додану вартість №35627476 від 23.03.05р. від дати внесення до Реєстру платників ПДВ. Тому враховуючи п.7.2.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" товариство втратило право на складання податкових накладних і податкова накладна № 0222205-2 від 22.02.06р. виписана безпідставно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.06 по справі № 2-1894/06 переглянуто за нововиявленими обставинами зазначене рішення і скасовано рішення від 13.06.06, а ухвалою від 20.10.06 позов залишено без розгляду. Зазначене підтверджується копіями рішень та ухвал наданих Дніпровським районним судом м. Києва із супровідним № 3601 від 5.07.07

На підставі акту перевірки від 23.01.07 відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення –рішення № /0 від 02.02.07 про визначення позивачу податкового зобов’язання по ПДВ на суму 43912,00грн. та штрафних санкцій на суму 21956,00грн.

По вищезазначених господарських операціях на підставі акту перевірки від 23.01.2007р. відповідачем також приймалось податкове повідомлення-рішення № /0 від 02.02.07 на суму 65868,00 грн. по податку на прибуток, в т.ч. 21956, 00 грн. штрафних санкцій. Останнє скасовано постановою господарського суду Хмельницької області від 4.10.07 по справі № 9/266-НА між цими ж сторонами , яке залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8.07.08. При цьому у судових рішеннях встановлено, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.06 про визнання недійсними установчих документів ТОВ „Торговий Дім „Фамер”, державної реєстрації було переглянуто за нововиявленими обставинами і ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.06 по справі № 2-1894/06 скасовано , а ухвалою від 20.10.06 позов залишено без розгляду. Тому висновок відповідача про те, що бухгалтерські документи, виписані даним товариством є недійсними, враховуючи пункт 5.3.9 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, не підтверджується, відповідно позивачем підставно віднесені суми по господарській операції з ТОВ „Торговий Дім „Фамер”, яка підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Крім того, встановлено, що відповідачем не надано доказів про те, що зазначені операції включались до валових витрат позивача у 2003-2004р.р. натомість позивачем надано первинні та бухгалтерські документи щодо проведених операцій , акт звірки , копії Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за травень 2006року, серпень-грудень 2003р.р. , січень-квітень 2004р.р., з яким вбачається, що позивачем включено валові витрати , понесені у попередніх періодах на підставі первинних документів .

Позивач, вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає чинному законодавству , просить його скасувати .

Досліджуючи надані сторонами докази , аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності , судом враховується наступне.

Згідно п.3.2.1 ст. 3 Закону України „ Про податок на додану вартість” від 03.04.97 із змінами та доповненнями не є об'єктом оподаткування операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу (погашення, викупу) за кошти цінних паперів, що випущені в обіг (емітовані) суб'єктами підприємницької діяльності, Національним банком України, Міністерством фінансів України, органами місцевого самоврядування відповідно до закону, включаючи інвестиційні та іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю, деривативи, а також корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах; обміну зазначених цінних паперів та корпоративних прав, виражених в інших, ніж цінні папери, формах, на інші цінні папери; розрахунково-клірингової, реєстраторської та депозитарної діяльності на ринку цінних паперів, а також діяльності з управління активами (у тому числі пенсійними активами, фондами банківського управління), відповідно до закону.

Тому безпідставне виключення відповідачем суми із складу валових витрат і із податкового кредиту в сумі 15998,50 грн. по операціях з ТОВ Торговий Дім «Хмельницька кондитерська фабрика»та ЗАТ «Хмельницька кондитерська фабрика «Кондфіл». При цьому згідно ст. 72 КАС України не підлягають доведенню знову обставини наявності у позивача первинних та бухгалтерських документів щодо проведених цих операцій правомірності включення валових витрат на підставі первинних документів згідно п. 5.3.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки зазначене . встановлено постановою господарського суду Хмельницької області від 4.10.07 по справі № 9/266-НА між цими ж сторонами , яке залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8.07.08.

Згідно ч.2 п.7.4.1 ст. 7 Закону України „ Про податок на додану вартість” право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таке право платника передбачено також у п.4.4. Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затв. наказом ДПА України №166 від 30.05.97 із змінами і доповненнями.

Відповідачем не враховано , що позивачем податкові накладні від ЗАТ „Хмельницька кондитерська фабрика „Кондфіл" та ТОВ ТД „Хмельницька кондитерська фабрика” не були включені до податкового кредиту на момент здійснення господарських операцій в 2003-2004 роках, тому могли бути включені у 2006 році. При цьому всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України про те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відповідачем зазначеного не спростовано.

Згідно п.7.4.5 Закону України „ Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Відповідачем визначено, що позивачем по податковій накладній №0222205-2 від 22.02.06р. отримано горох на суму 84048,48грн., у тому числі ПДВ 14008,08грн. від ТОВ „Торговий Дім „Фамер", а рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 13.06.06р. визнано недійсними установчі документи ТОВ „Торговий Дім „Фамер", а саме: статут від дати державної реєстрації , свідоцтво про державну реєстрацію з дати реєстрації , свідоцтво платника податку на додану вартість №35627476 від 23.03.05р. від дати внесення до Реєстру платників ПДВ, відповідно податкова накладна № 0222205-2 від 22.02.06р. виписана безпідставно.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.06 по справі № 2-1894/06 переглянуто за нововиявленими обставинами зазначене рішення і скасовано рішення від 13.06.06, а ухвалою від 20.10.06 позов залишено без розгляду. Зазначене підтверджується копіями рішень та ухвал наданих Дніпровським районним судом м. Києва із супровідним № 3601 від 5.07.07.

При цьому судом враховуються також обставини , встановлені постановою господарського суду Хмельницької області від 4.10.07 по справі № 9/266-НА між цими ж сторонами , яке залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8.07.08. Тому висновки відповідача безпідставні і у цій частині .

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи , відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову , згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (держмито згідно квитанції Ощадбанку від 12.04.07 на суму 3,40 грн.), присуджуються останньому .

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Віньковецького консервного заводу” смт. Віньківці до Державної податкової інспекції у Віньковецькому районі смт. Віньківці про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.02.07 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Віньковецькому районі смт. Віньківці № /0 від 02.02.07р. про визначення Відкритому акціонерному товариству „Віньковецький консервний завод” смт. Віньківці податкових зобов’язань по податку на добавлену вартість в сумі 43912,00 грн. та по штрафних санкціях в сумі 21956,00 грн.

СТЯГНУТИ З ДЕРЖАВНОГО БЮДЖЕТУ УКРАЇНИ на користь Відкритого акціонерного товариства „Віньковецький консервний завод” смт. Віньківці ( вул. Центральна, 12, код 00374278) 3,40 грн. ( три гривні 40 коп. ) відшкодування сплаченого держмита.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України постанова, якщо інше не встановлено кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник