ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.08 р.                     Справа № 33/95

Господарський суд Донецької області у складі судді Новикової Р.Г., при секретарі судового засідання Казеці О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства “Донбасантрацит” м. Красний Луч

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Комунальник” м. Донецьк

про стягнення 126182рн.44коп.

за участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Костенко В.Л., дов. №17/4 від 18.06.2008р.

Суть спору: Державне підприємство “Донбасантрацит” м. Красний Луч звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Комунальник” м. Донецьк про стягнення 126182рн.44коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про закупівлю №02-01/1-339 від 27.04.2007р. щодо своєчасної поставки комбайну очисного УКД – 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП, внаслідок чого позивачем вирахувано пеню за прострочення виконання зобов’язання у розмірі 126182рн.44коп.

Як зазначає позивач, між Міністерством вугільної промисловості України, Державним підприємством „Донбасантрацит” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Комунальник” був укладений договір про закупівлю за результатами відкритих торгів, які відбулись 05.04.2007р. №02-01/1-339 від 27.04.2008р.

Згідно цього договору відповідач мав передати у власність позивача машини та устаткування для вугледобувної промисловості – комбайн очисний УКД 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП - 1од. на умовах DDP на протязі 20 днів з моменту одержання повної оплати від платника, але не пізніше 90 днів з моменту отримання 30% передплати.

Платіжними дорученнями №13 від 05.10.2007р. та №25 від 02.11.2007р. на користь відповідача було перераховано 30% (108000грн.) та 70% (2520000грн.) вартості товару відповідно.

Позивач наполягає на тому, що товар мав бути поставлений 22.11.2007р., а фактично він був поставлений 07.04.2008р.

На підставі положень пункту 10.1 договору №02-01/1-339 від 27.04.2008р. за 136 днів прострочення зобов’язання була нарахована пеня в розмірі 126182грн.44коп.

У відзиві на позовну заяву №20 від 25.06.2008р., відповідач заперечував проти позовних вимог, посилаючись на укладений між сторонами договір зберігання №10хр від 10.12.2007р. та акт приймання – передачі спірного майна на зберігання від 10.12.2007р.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Між Міністерством вугільної промисловості України (далі – замовник), Державним підприємством “Донбасантрацит” (далі – платник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Комунальник” (далі – виконавець) 27.04.2007р. був укладений договір про закупівлю №02-01/1-339 за результатами відкритих торгів, які відбулися 05.04.2007р., згідно якого виконавець зобов’язується передати у власність платнику машини та устаткування для вугледобувної промисловості, а саме: комбайн очисний УКД – 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП – 1од. (далі - товар), а платник зобов’язується прийняти товар, здійснити оплату за товар.

Відповідно до пункту 3.2 договору №02-01/1-339 від 27.04.2007р. загальна вартість товару по договору складає 3600000грн.

Оплата за товар згідно з пунктом 7.2 зазначеного договору здійснюється: 30% передплата; 70% - після письмового повідомлення платника виконавцем про готовність відвантажити товар.

На виконання зазначеного пункту позивачем платіжним дорученням №13 від 05.10.2007р. перераховано передплату 30% вартості товару у сумі 1080000грн.

Листом від 31.10.2007р. №42 Товариство з обмеженою відповідальністю “Комунальник” повідомило Державне підприємство “Донбасантрацит” про готовність відвантажити товар, а також про необхідність проведення оплати залишку суми згідно умов договору.

Платіжним дорученням №25 від 02.11.2007р. Державне підприємство “Донбасантрацит” перерахувало залишок суми у розмірі 70% вартості товару у розмірі 2520000грн.

За умовами пункту 4.2 договору №02-01/1-339 від 27.04.2007р. виконавець передає у власність платника товар на умовах DDP протягом 20 днів з моменту одержання повної оплати від платника, але не пізніше 90 днів з моменту отримання 30% передплати.

Оскільки товар протягом встановленого пунктом 4.2 договору строку виконавець не передав, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Комунальник” була направлена претензія №1-1/113 від 18.01.2008р. із вимогою виконати зобов’язання за договором №02-01/1-339 від 27.04.2007р. щодо поставки комбайну очисного УКД – 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП – 1 на загальну суму 3600000грн., строк виконання якого закінчився 03.01.2008р.

Натомість, у позовній заяві кінцевою датою поставки позивач визначив 22.11.2007р.

З урахуванням умов пункту 4.2 договору та встановленої фактичної дати здійснення 30% передплати за товар, останнім днем виконання зобов’язання відповідача щодо поставки товару слід вважати 05.01.2008р.

За приписами статей 610 та 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання. У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

В пункті 10.1 договору №02-01/1-339 від 27.04.2007р. передбачили, що у разі несвоєчасної поставки продукції згідно пункту 4.2 договору виконавець сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення поставки.

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів тендерної документації, комбайн очисний УКД – 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП був адресований для використання Відокремленим підрозділом „Шахта „Краснокутська” Державного підприємства „Донбасантарцит”.

В матеріалах справи наявний договір зберігання №10хр від 10.12.2007р., підписаний між ТОВ „Комунальник” (далі – зберігач) та Державним підприємством „Донбасантрацит” в особі директора Відокремленого підрозділу „Шахта „Краснокутська” (далі – поклажодавець), згідно якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання продукцію – комбайн очисний УКД 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) і ЗИП, який поставлявся згідно договору №02-01/10399 від 27.04.2007р.

Відповідно до пункту 1.2 договору зберігання №10хр від 10.12.2007р. передача майна на зберігання відбувається за актом приймання-передачі.

В матеріалах справи наявні видаткова накладна №К-00004 від 10.12.2007р. та акт приймання-передачі від 10.12.2007р., підписаний представниками обох сторін, згідно яких передавався на відповідальне зберігання комбайн очисний УКД 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) і ЗИП, який поставлявся згідно договору №02-01/10399 від 27.04.2007р.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів того, що договір зберігання №10хр від 10.12.2007р. визнаний в судовому порядку недійсним суду не надано.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач порушив зобов’язання за договором №02-01/1-339 від 27.04.2007р.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач обставин, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, відповідними засобами доказування. З урахуванням цього, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Донбасантрацит” м. Красний Луч до Товариства з обмеженою відповідальністю “Комунальник” м. Донецьк про стягнення пені за прострочення виконання зобов’язання, нарахованої у розмірі 126182рн.44коп.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно порядку, передбаченому статтею 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Донбасантрацит” м. Красний Луч до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Комунальник” м. Донецьк про стягнення пені за прострочення виконання зобов’язання у розмірі 126182рн.44коп. – відмовити.

В судовому засіданні 18.08.2008р. проголошений повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя

Надруковано у 3-х примірниках: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 – у справу