ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.08                                                                                 Справа № 5/65

За позовом Державного підприємства “Свердловантрацит”, м. Свердловськ Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Луганськвуглеремонт”, м. Антрацит Луганської області

про стягнення 40 750 грн. 00 коп.

Суддя

Закропивний О.В.

Секретар с.з.

За участю:

Хухрянська І.В.

Від позивача

Журавльова О. В., довіреність № 14-259д від 26.12.07.;

Від відповідача

Єрашко В. І., довіреність № 01-05-0162 від 19.02.08. ;

Столяренко З. М., довіреність № 01-05-0163 від 19.02.08.

До початку слухання справи від представників сторін вимоги про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв’язку з чим технічна фіксація не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені та штрафу у сумі 40 750 грн. 00 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзивом на позовну заяву, зданим у судовому засіданні позовні вимоги визнав просить суд зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 16.05.07. № 02-01/01-КР118(далі Договір) на виконання капітального ремонту гірничошахтного обладнання загальна вартість робіт відповідно до договору складає 500 000 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно до п.п. 5.1. Договору відповідач повинен був виконати роботу протягом 90 календарних днів з дати надходження попередньої оплата на розрахунковий рахунок відповідача.

Попередня оплата в сумі 500 000грн. перерахована на рахунок відповідача 02.11.07., що підтверджено платіжними дорученнями від 02.11.07. №74,75.

З огляду на це відповідно до Договору відповідач повинен був виконати роботи 31.01.2008р.

П. 6.6. Договору датою виконання робіт вважається дата підписання платником (позивачем) акту приймання –передачі виконаних робіт.

Відповідно до акту приймання –передачі виконаних робіт роботи з ремонту комбайнів виконані 15.02.08, та 18.04.08.

Відповідно до п. 11.2. Договору у разі несвоєчасного виконання робіт з капітального ремонту обладнання згідно п. 4.1 Договору виконавиць сплачує пеню в розмірі 0, 1 % вартості робіт, по яким допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів додатково стягується штраф в розмірі семи відсотків вказаної вартості.

На підставі п. 11.2. Договору нараховано пеню в розмірі 23250грн. та штраф в розмірі 17500 грн.

Відповідач доказів сплати зазначених коштів на надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з сторони, що порушила зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, з урахуванням майнового стану сторін, які беруть участь у зобов’язані, та інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу.

За таких обставин, приймаючи до уваги доводи викладені відповідачем у відзиві, та приймаючи до уваги той факт, що роботи відповідачем виконані з порушенням строків встановлених Договором у зв’язку із здороженням запасних частин, суд зменшує розмір штрафних санкцій (штраф, пеня), що підлягає стягненню з відповідача до 20375 грн. 00 коп., в решті вимог відмовляє відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –407 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Державного підприємства “Свердловантрацит”, м. Свердловськ Луганської області до Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Луганськвуглеремонт”, м. Антрацит Луганської області про стягнення 40 750 грн. 00 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Луганськвуглеремонт”, м. Антрацит Луганської області, вул. Ростовська, 42б, ідентифікаційний код 40051737 на користь Державного підприємства “Свердловантрацит”, м. Свердловськ Луганської області, вул.. Енгельса1, ідентифікаційний код 32355669 пеню та штраф в сумі 20375 грн. 00 коп., державне мито у сумі –407 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. Наказ видати.

3. Врешті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                 О.В. Закропивний

Дата підписання рішення

13.06.2008 року.