ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 36/163пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Гуревича М.А.

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект"

на постанову

від 05.11.2007

Донецького апеляційного

господарського суду

у справі

№ 36/163пн

господарського суду

Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстр-Буд-Південь"

про

усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Комплект" звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Майстр-Буд-Південь", згідно якого, уточнивши в ході розгляду справи свої вимоги, просило зобов’язати відповідача надати позивачу безперешкодний доступ на територію та в приміщення, що знаходяться за адресою: м. Маріуполь, вул. Жовтнева, 90 для здійснення вивозу майна, що належить позивачу та заборонити відповідачу протягом 3-х календарних місяців чинити перешкоди заходам, направленим на вивіз майна позивача з території та приміщень відповідача.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.08.2007 у справі № 36/163пн в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.11.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції від 13.08.2007, постанову апеляційного суду від 05.11.2007, а справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 43, 47, 33, 38, 101 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування Донецьким апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 16.02.2006 між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу № 203, згідно умов якого позивач зобов’язався передати у власність, а відповідач прийняти та оплатити нерухоме майно - нежитлові будинки та споруди, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Жовтнева, 90. Даний договір посвідчено нотаріально 16.02.2006 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу.

Умовами вказаного договору сторони передбачили, що позивач зобов’язується передати відповідачу майно у день нотаріального посвідчення цього договору. Крім того, позивач зобов’язався власними силами та за власний рахунок протягом чотирьох місяців з моменту нотаріального посвідчення договору звільнити передане відповідачу майно, а саме до 16.06.2006.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував його тим, що він у строк, встановлений умовами договору, не здійснив вивіз майна з приміщення, що належать відповідачу, у зв’язку з тим, що у цьому йому перешкоджає відповідач.

Сукупності встановлених по справі обставин суди дали належну оцінку і дійшли до правильного висновку про безпідставність заявленого позову.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведеним вимогам процесуального закону, а також фактичним обставинам справи суди дали належну оцінку і дійшли до обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів факту порушення відповідачем його права користування та розпорядження майном.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.11.2007 та рішення господарського суду Донецької області від 13.08.2007 у справі № 36/163пн залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.