ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.08 Справа № 30/13

за позовом: ЛМКП „Львівводоканал”, м. Львів

до відповідача ДП „Західвійськбуд”, с.Малехів

про стягнення 127313,09 грн.

Суддя Н.Мороз

при секретарі Н.Ходачкевич

Представники:

від позивача - Урбанська Т.В.-нач.бюро договірно-претензійної роботи

від відповідача - н/з

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено Львівським міським комунальним підприємством „Львівводоканал”, м. Львів до державного підприємства Міністерства оборони України „Західвійськбуд”, с. Малехів про стягнення 127313,09 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 22.01.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 05.02.2008р. Розгляд справи неодноразово відкладався з причин, наведених у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача в судове засідання з’явився, подав заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог від 20.03.2008р. в частині стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних у зв”язку з тим, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання зобов”язання лише 28.11.2007р. Позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача 89185,59 грн. заборгованості.

Представник відповідача проти позову заперечив усно. Ствердив, що у зв»язку із закінченням строку позовної давності кредиторська заборгованість в сумі 86416,80 грн. списана згідно ст.257 ЦК України 31.12.2007 року, що відображено в фінансовому звіті підприємства за 2007 рік. В позові просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. Однією з підстав виникнення зобов”язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

30.12.2004р. між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено договір підряду №10-335.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов”язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов”язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно укладеного договору, замовник доручає, а підрядник зобов”язується виконати роботи по перекладенню існуючого водопроводу по вул.О.Кульчицької,16 у м. Львові та роботи по заміні ділянки водопроводу по вул. О. Кульчицької. Згідно п. 2 договору підряду, вартість робіт згідно договірної ціни становить 86416,80 грн., кінцева вартість робіт визначається за фактом виконання, згідно підписаних замовником форм 2 і 3.

На виконання умов вищезазначеного договору позивач (підрядник) виконав комплекс робіт по перекладенню існуючого водопроводу по вул.О.Кульчицької,16 по вул. О.Кульчицької,16 у м. Львові та заміні ділянки водопроводу, що підтверджено актами приймання виконаних робіт №1 та №2 за грудень 2004р. (в матеріалах справи), підписаними обома сторонами. Вартість робіт становила 86416,80 грн.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги.

Так, позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 28.11.2007р. з вимогою погасити існуючу заборгованість. Проте, відповідач оплату згідно договору не здійснив як і не заперечив факт виконання позивачем договірного зобов”язання. Стаття 598 ЦК України, вказує на те, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв”язку з цим, грошовим зобов”язанням відповідача перед позивачем є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних.

Згідно поданого позивачем уточненого розрахунку позовних вимог, за 23 дні грудня 2007р. інфляційні втрати становлять 1814,75 грн.; 3 % річних- 158,93 грн.

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Кодексом, іншими законами та договором.

Позивач, у відповідності п.4.1 договору, просить стягнути з відповідача пеню, яка згідно уточненого розрахунку (за 23 дні грудня 2007р.) становить 795,11 грн. та підлягає стягненню.

Посилання відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Оскільки строк виконання зобов”язання по оплаті за фактично виконані підрядні роботи сторонами не встановлений, у відповідності до ст. 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов”язання в семиденний строк з дня пред”явлення вимоги кредитором, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов”язання.

Перебіг строків давності у такому випадку починається зі спливом встановленого законом семиденного терміну виконання зобов”язання після пред”явлення вимоги кредитором.

Вимогу щодо сплати суми боргу позивач пред”явив відповідачу 28.11.2007р. (яка залишена останнім без відповіді і задоволення), відповідно через сім днів розпочався перебіг строків позовної давності щодо зазначеної вимоги.

Таким чином, суд встановив, що спірні відносини між сторонами по оплаті за переданий товар продовжували існувати, щодо вимоги позивача не сплив строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України. Доказів зворотнього суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення зобов”язання боржником, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Враховуючи наведене, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи, не спростовані відповідачем і підлягають до задоволення з врахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог.

Судові витрати покладаються на відповідача, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11,257,509,526,530,598,625,837 ЦК України, ст.193,216 ГК України, ст.ст.32, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства Міністерства оборони України „Західвійськбуд”, Львівська область, с. Малехів, вул.Л.Українки,45 (р/р 6 в 1-й філії АТ ЗУКБ м. Львова, МФО 325356, ) на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівводоканал”, м. Львів, вул.Зелена,64 (р/р 0056 в ЗРФ АКБ „Трансбанк” в м. Львові, МФО 385435, ) -86416,80 грн. основного боргу, 795,11 грн. пені, 1814,75 грн. інфляційних втрат, 158,93 грн.- 3 % річних, 891,85 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя