ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.07.08 р.                     Справа № 33/122

Господарський суд Донецької області у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Казеці О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Науково – виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Донікс” м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Квалитет” м. Макіївка

про стягнення 134056грн.01коп., у тому числі суми боргу у розмірі 109202грн.74коп., суми пені у розмірі 10987грн.59коп., 3% річних у розмірі 1486грн.38коп., суми збитків у вигляді інфляції у розмірі 12379грн.30коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Ротара М.І., дов. №1д від 08.01.2008р.; Цибірганова С.О., дов. №22д від 18.07.2008р.

від відповідача: не з’явився

Суть спору: Науково – виробниче товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Донікс” м. Донецьк звернулося до до Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Квалитет” м. Макіївка про стягнення суми боргу у розмірі 109202грн.74коп., суми пені у розмірі 10987грн.59коп., 3% річних у розмірі 1486грн.38коп., суми збитків у вигляді інфляції у розмірі 12379грн.30коп., на загальну суму 134056грн.01коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №07-153 від 27.11.2007р. щодо оплати поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 109202грн.74коп.

Крім того, позивачем на підставі розділу 5 спірного договору нараховано пеню у розмірі 10987грн.59коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем вираховано суму збитків у вигляді інфляції у розмірі 12379грн.30коп., 3% річних у розмірі 1486грн.38коп.

У судовому засіданні 22.07.2008р. представник відповідача усно вказав про визнання вимог щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 109202грн.74коп.; щодо решти позовних вимог не визначився з правовою позицією.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Між Науково – виробничим товариствм з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Донікс” (далі – продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Завод “Квалитет” (далі – покупець) був підписаний договір №07-153 від 27.11.2007р., згідно якого продавець зобов’язується поставити, а покупець – прийняти та сплатити металопродукцію (надалі - товар) в асортименті, з показниками якості, за цінами та в строки, зазначені в специфікаціях до договору.

Розділом 4 договору №07-153 від 27.11.2007р. визначена ціна та порядок взаєморозрахунків. Так, ціна на товар встановлюється в українських гривнях та міститься у специфікаціях до договору.

Згідно відомостей специфікації №1 до договору №07-153 від 27.11.2007р. вартість 35,000т кругу 17ст10кп дорівнює з ПДВ 137900грн., 20,000т кругу 23ст10кп – 77600грн., 15,000т кругу 25ст10кп – 58650грн.

Відповідно до вимог розділу 4 договору №07-153 від 27.11.2007р. оплата товару здійснюється у гривнях шляхом простого платежу на поточний рахунок продавця у наступному вигляді: 50% передплати протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку; 50% - протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання товару.

Згідно наявних у справі матеріалів, 24.12.2007р. відповідачу був поставлений товар – металопродукція наступного асортименту: 33,100т кругу 17ст10кп на суму 108678грн.22коп. (з ПДВ); 19,800т кругу 23ст10кп на суму 64019грн.93коп. (з ПДВ); 11,500т кругу 25ст10кп на суму 37470грн.80коп. (з ПДВ), на загальну суму 252202грн.74коп. (з ПДВ), про що свідчить складений між сторонами та підписаний без заперечень та зауважень акт приймання-передачі металопродукції.

На виконання умов розділу 4 договору №07-153 від 27.11.2007р. відповідачем платіжним дорученнями №56 від 30.11.2007р., №39 від 12.02.2008р. та №45 від 18.02.2008р. та сплачено вартість поставленого товару на загальну суму 143000грн.

Внаслідок часткової сплати відповідачем вартості поставленого товару станом на 02.07.2008р. несплаченим залишався борг перед позивачем у розмірі 109202грн.74коп.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

З урахуванням цього, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу за договором №07-153 від 27.11.2007р. у розмірі 109202грн.74коп.

Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача пені у розмірі 10987грн.59коп.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею); договором може бути встановлений інший вид забезпечення виконання зобов’язання.

Згідно із частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до абзацу 1 розділу 5 договору №07-153 від 27.11.2007р. у разі несвоєчасної оплати покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем вартості поставленого товару на підставі абзацу 1 розділу 5 договору №07-153 від 27.11.2007р. позивач вирахував пеню за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 10987грн.59коп.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 10987грн.59коп. підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення суму інфляційної складової за лютий – травень 2008р. у розмірі 12379грн.30коп. та 3% річних за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у сумі 1486грн.38коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи несвоєчасну оплату вартості поставленого товару, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача суми інфляційної складової за лютий - травень 2008р. у розмірі 12379грн.30коп.; 3% річних за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у сумі 1486грн.38коп., тому вимоги позивача в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного, суд задовольняє позовні вимоги Науково – виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Донікс” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Квалитет” м. Макіївка про стягнення 134056грн.01коп., у тому числі суми боргу у розмірі 109202грн.74коп., пені, нарахованої за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 10987грн.59коп., 3% річних за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 1486грн.38коп., суми інфляційної складової за лютий – травень 2008р. у розмірі 12379грн.30коп.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 180, 193, 230, 232 Господарського кодексу та статтями 525, 526, 546 Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Науково – виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Донікс” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Квалитет” м. Макіївка про стягнення 134056грн.01коп., у тому числі суми боргу у розмірі 109202грн.74коп., пені, нарахованої за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 10987грн.59коп., 3% річних за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 1486грн.38коп., суми інфляційної складової за лютий – травень 2008р. у розмірі 12379грн.30коп. – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Квалитет” м. Макіївка (86124, Донецька область, м. Макіївка, вул. Далекосхідна, буд. 9 кв. 2, , МФО 335076) на користь Науково – виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Донікс” м. Донецьк (83102, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 44, , МФО 335537) суму боргу у розмірі 109202грн.74коп., пеню, нараховану за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 10987грн.59коп., 3% річних за період з 24.01.2008р. по 02.07.2008р. у розмірі 1486грн.38коп., суму інфляційної складової за лютий – травень 2008р. у розмірі 12379грн.30коп., державне мито у розмірі 1340грн.56коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

У судовому засіданні 30.07.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя

Надруковано 3 примірника: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 – до справи