ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" червня 2008 р.

Справа № 10/6-08-1682

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Істок-плюс, ЛТД”

до відповідача Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „БІОСТИМУЛЯТОР” у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 13332,76 грн.

Суддя Смелянець Г.Є.

за участю представників сторін у судовому засіданні 19.05.2008р., 06.06.2008р.

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Істок-плюс, ЛТД»звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор»13332 грн. 76 коп., з яких 11900 грн. сума основного боргу за поставлений товар відповідно до укладеного між сторонами договору від 15.05.2007р. №ЛТД-775 та 1432,76 грн. пеня, нарахована позивачем відповідно до п.6.2. укладеного між сторонами договору за порушення відповідачем строків оплати товару.

Позивач на вимогу суду надав витребувані документи, але у судове засідання не з’явився та просив суд розглянути справи за його відсутністю (клопотання від 20.05.2008р. за вх.№10096 та від 30.05.2008р. за вх.№11061).

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу 05.05.2008р. за №351184 та 22.05.2008р. за №356832, але у судове засідання також не з’явився, відзив та витребувані судом документи не надав, а тому відповідно до вимог ст.75 ГПК України справу розглянуто господарським судом за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст..85 ГПК України у судовому засіданні 06.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням документів, що додатково надані позивачем, господарський суд встановив:

15.07.2007р. між ТОВ «Істок-плюс, ЛТД»(продавець, позивач) і Одеським виробничим хіміко-фармацевтичним підприємством «Біостимулятор»(покупець, відповідач) укладений договір №ЛТД-775, предметом якого є зобов’язання позивача передати у власність відповідача лікарські препарати, вироби медичного призначення по кількості і цінам, вказаним у накладній на відпуск товару, а також зобов’язання відповідача прийняти і оплатити товар.

За умовами цього договору поставка товару здійснюється позивачем на підставі усної або письмової заявки відповідача, на склад відповідача власним або орендованим транспортом у строки, що обумовлені в заявці (п.п.3.1.,3.4. договору). Право власності на товар, що поставляється настає з моменту підписання накладної і отримання довіреності на ТМЦ представником відповідача (п.3.6. договору).

У п.4.1. договору встановлено, що поставлений позивачем товар оплачується відповідачем на протязі 3-х днів з моменту доставки товару. Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів вартості товару вказаної у накладній з розрахункового рахунку відповідача на рахунок позивача.

Відповідно до умов п.4.3. договору, перераховані відповідачем гроші зараховуються в першу чергу на погашення заборгованості відповідача перед позивачем і оплату пені (якщо вона нараховувалася).

Також у п.6.2. договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору поставив відповідачу товар на загальну суму 40675 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЛТД-001193 від 24.07.2007р. на суму 37425 грн. та довіреністю на отримання ТМЦ серії ЯЛЯ №800775 від 24.07.2007р., видатковою накладною №ЛТД-001237 від 01.08.2007р. на загальну суму 1625 грн., видатковою накладною №ЛТД-001426 від 05.09.2007р. на суму 1625 грн. та довіреністю на отримання ТМЦ серії НБВ №903826 від 05.09.2007р.

Поставлений позивачем товар відповідач оплатив частково, зокрема, за товар, що поставлений по видатковій накладній №ЛТД-001193 від 24.07.2007р. відповідач оплатив позивачу 28775 грн., а отже, залишок боргу за поставлений по цій накладній товар становить 8650 грн. Грошові кошти за товар, що поставлений позивачем за видатковими накладними №ЛТД-001237 від 01.08.2007р. та № ЛТД-001426 від 05.09.2007р. на загальну суму 3250 грн. відповідачем не сплачений.

Таким чином заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 11900 грн., що також підтверджується підписаним сторонами актом звірення взаєморозрахунків станом на 01.10.2007р., згідно з яким, заборгованість відповідача становить 12900 грн. та витягом з банківського рахунку позивача від 29.11.2007р. №1863, згідно з яким, відповідач після підписання акту сплатив позивачу ще 1000 грн.

За порушення строків оплати товару позивач нарахував відповідачу пеню з 28.07.2007р. по 10.04.2008р. з суми боргу 8650 грн. (видаткова накладна №ЛТД-001193 від 24.07.2007р.); з 05.08.2007р. по 10.04.2008р. з суми боргу 1625 грн. (видаткова накладна №ЛТД-001237 від 01.08.2007р.); з 09.09.2007р. по 10.04.2008р. з суми боргу 1625 грн. (видаткова накладна №ЛТД-001426 від 05.09.2007р.). Загальна сума пені, що нарахована позивачем становить 1432,76 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено судом між сторонами у справі укладений договір, за умовами якого позивач зобов’язався здійснювати поставку товару відповідачу по кількості і цінам, вказаним у накладній на відпуск товару, а відповідач зобов’язався здійснювати оплату цього товару на протязі 3-х днів з моменту доставки товару.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними та відповідними довіреностями на отримання ТМЦ. Також матеріалами справи підтверджується і факт часткової оплати відповідачем поставленого позивачем товару.

Таким чином заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар складає 11900 грн. і заперечень з цього приводу відповідач до суду не надав, як і не надав доказів оплати залишку боргу перед позивачем.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із встановлених обставин справи, які свідчать про обґрунтованість і правомірність позовних вимог ТОВ «Істок-плюс, ЛТД», господарський суд дійшов висновку про їх задоволення в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 11900 грн.

Водночас господарський суд дійшов висновку і про задоволення позовних вимог ТОВ «Істок-плюс, ЛТД» в частині стягнення з відповідача пені в сумі 1432,76 грн.

Так, вищевстановленими обставинами справи доведений факт порушення відповідачем зобов’язання щодо оплати поставленого позивачем товару у строк, встановлений умовами п.4.1. договору, а саме на протязі 3-х днів з моменту доставки товару.

В силу вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України одним із наслідків порушення зобов’язання є сплата неустойки, зокрема, пені. Вимогами ч.2 ст.551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки (пені) є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Сплата відповідачем неустойки (пені) у випадку порушення строків оплати поставленого товару передбачена умовами п.6.2. укладеного між сторонами договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Здійснений позивачем розрахунок пені, згідно з яким, розмір пені становить 1432,76 грн., відповідає вимогам чинного законодавства та умовам п.6.2. укладеного між сторонами договору поставки. При цьому, господарський суд визнає слушними доводи позивача, що викладені у письмових поясненнях, про відсутність підстав для нарахування пені відповідно до вимог ч.6 ст.232 ГК України, оскільки у договорі сторони встановили, що пеня нараховується відповідачу за кожний день прострочення.

Окрім того, клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та всі грошові кошти відповідача, яке заявлено позивачем у позові, залишено без задоволення господарським судом, з огляду на те, що клопотання позивача взагалі необґрунтовано жодним документальним доказом. Більш того, вимога щодо накладення арешту на все майно відповідача не відповідає суті позовних вимог про стягнення грошових коштів.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок-плюс, Лтд»задовольнити.

2.Стягнути з Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор»(м. Одеса, Хаджибейська дорога,2, р/р 2281 в ЗАТ КБ «Приватбанк»/Філія Южне ГРУ/, МФО 328704, ІП 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок-плюс, Лтд»(м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду,44/84, р/р 7039 в ЗАТ «Хоум Кредит Банк», МФО 307123, ІП 61, ) основний борг в сумі 11900 (одинадцять тисяч дев’ятсот) грн., пеню в сумі 1432 (одна тисяча чотириста тридцять дві) грн. 76 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 133 (сто тридцять три) грн. 33 коп., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 09 червня 2008 року.

Суддя Смелянець Г. Є.