ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 р.

№ 29/101-08

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, м. Київ (далі –Департамент)

на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 28.07.2008

зі справи № 29/101-08

за позовом New Direction Ltd, Вест-Індія

до Liradon Invest Limited, Великобританія,

товариства з обмеженою відповідальністю “Харківське фармацевтичне підприємство “Здоров’я народу”, м. Харків (далі –Фармацевтичне підприємство), та

Департаменту

про зобов’язання вчинити певні дії

та зустрічним позовом Фармацевтичного підприємства

до New Direction Ltd,

Liradon Invest Limited та

Департаменту

про визнання права та зобов’язання вчинити певні дії.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

New Direction Ltd –не з'яв.,

Liradon Invest Limited –не з'яв.,

Фармацевтичного підприємства –не з'яв.,

Департаменту –Потоцького М.Ю.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

New Direction Ltd звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Liradon Invest Limited, Фармацевтичного підприємства та Департаменту про: визнання недійсними протоколу загальних зборів Фармацевтичного підприємства від 11.01.2008 та його статуту в певній частині; зобов’язання Liradon Invest Limited укласти з New Direction Ltd договір про передання майнових прав інтелектуальної власності; визнання за New Direction Ltd майнових прав на об’єкти інтелектуальної власності; зобов’язання Департаменту здійснити реєстрацію знака для товарів та послуг.

В свою чергу, Фармацевтичне підприємство звернулося з зустрічним позовом до New Direction Ltd, Liradon Invest Limited та Департаменту про: визнання майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг; зобов’язання Департаменту здійснити реєстрацію знаків для товарів та послуг.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.04.2008 (суддя Тихий П.В.) у задоволенні позову New Direction Ltd відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2008 апеляційну скаргу Департаменту на зазначене рішення місцевого господарського суду повернуто з доданими до неї матеріалами на підставі пунктів 2 та 3 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.07.2008 (колегія суддів у складі: суддя Істоміна О.А. –головуючий, судді Горбачова Л.П., Пуль О.А.) відмовлено в задоволенні клопотання Департаменту про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2008 і матеріали скарги повернуто скаржникові.

Департамент звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 28.07.2008 зі справи скасувати, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції, посилаючись, зокрема, на порушення названим господарським судом припису статті 93 ГПК України.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення судом апеляційної інстанції обставин справи у винесенні оскаржуваної ухвали та правильність застосування ним норм процесуального права, заслухавши пояснення представника скаржника, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні касаційної скарги з огляду на таке.

За приписом частини четвертої статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання у загальному порядку.

Відповідно до частини першої статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Статтею 93 ГПК України встановлено, що: апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу; відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

У пункті 5 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 № 04-5/366 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" подання апеляційної скарги після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 93 ГПК, або особою, яка не має права на її подання, внесення прокурором апеляційного подання з порушенням його компетенції, визначеної статтею 37 Закону України "Про прокуратуру", подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, яка не підлягає оскарженню, виключають перегляд судових актів місцевого господарського суду в апеляційному порядку. У таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу.

У постанові Верховного Суду України від 17.04.2007 № 25/87-06-2123 також викладено правову позицію, згідно з якою:

- частина друга статті 93 ГПК України містить обмеження строку, протягом якого може бути відновлено пропущений процесуальний строк на стадії перегляду судових рішень в апеляційному порядку;

- за змістом частини другої статті 93 ГПК України подання апеляційної скарги після закінчення установленого нею тримісячного строку виключає перегляд судових рішень місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

Виносячи оскаржувану ухвалу, господарський суд апеляційної інстанції правильно зазначив про те, що скаргу на рішення місцевого господарського суду від 09.04.2008 подано 14.07.2008, тобто поза межами строку, визначеного частиною другою статті 93 ГПК України.

Разом з тим, зробивши відповідні висновки, всупереч наведеним законодавчим приписам Харківський апеляційний господарський суд:

- у резолютивній частині згаданої ухвали не зазначив про відмову в прийнятті апеляційної скарги;

- у тій же частині зазначеної постанови невірно вказав про відмову у відновленні строку апеляційного оскарження, хоча в зв’язку із закінченням присікального строку, про який ідеться в частині другій статті 93 ГПК України, питання щодо відновлення строку подання апеляційної скарги взагалі не могло бути предметом судового розгляду.

З урахуванням наведеного Вищий господарський суд України вважає за необхідне змінити оскаржувану ухвалу відповідним чином, а касаційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись статтями 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 28.07.2008 зі справи № 29/101-08 змінити, виклавши пункт 1 її резолютивної частини в такій редакції:

"1. Відмовити Державному департаменту інтелектуальної власності у прийнятті апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2008 у справі № 29/101-08."

2. У решті ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 28.07.2008 зі справи № 29/101-08 залишити без змін.

3. Касаційну скаргу Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України залишити без задоволення.

Суддя                                                                                 В. Селіваненко

Суддя                                                                                            І. Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б. Львов