ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"23" вересня 2008 р. № 02-03/2613/2

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом                     Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі

Київського регіонального відділення (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 12)

до відповідача          закритого акціонерного товариства „Пенто Пак” (08300, Київська обл.,

м. Бориспіль, вул. Броварська, 5)

про                              стягнення 1245115,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

позивач –державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Київського регіонального відділення, м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 15.09.2008р.№ 1756/08 до закритого акціонерного товариства «Пенто Пак», м. Бориспіль, в якому просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в сумі 1245115,99 грн., в тому числі основний борг 1112037,57 грн., 80458,31 грн. пені, 42212,19 грн. збитків, завданих інфляцією, 10407,92 грн. 3% річних, та віднести на рахунок відповідача відшкодування позивачу судових витрат.

Згідно із пунктом 3 частини першої ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В позовній заяві заявлена до стягнення заборгованість за кредитним договором від 16.03.2005р. № 15-53/16/03/05, укладеним з метою реструктуризації заборгованості по інноваційному договору від 31.07.1998р. № 011-98 в сумі 7 000 000,00 грн. Зазначений інноваційний договір суду подано не було. Позивачем взагалі не подано розрахунку основного боргу 1 112 037,57 грн. із зазначенням дат та сум фактичної оплати коштів відповідачем, не подано також документальних доказів оплати відповідачем коштів (банківські виписки, платіжні доручення тощо). Відповідно у суду відсутня можливість встановити обґрунтованість і поданих розрахунків фінансових санкцій та збитків, завданих інфляцією. Відповідно суд робить висновок про те, що в позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 “Про державне мито”, пунктом 13 постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005, № 1258 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів", пунктом 3 частини першої, частиною третьою ст.63, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Київського регіонального відділення разом з доданими до неї матеріалами (всього на 39 аркушах, в тому числі оригінали: платіжних доручень від 16.09.2008р. № 360 та від 16.09.2008р. № 359, фіскального чеку «Укрпошти»від 18.09.2008р. № 8303, опису вкладення в лист від 18.09.2008р.) повернути заявнику без розгляду.

Державне мито, сплачене за платіжним дорученням від 16.09.2008р. № 360 в сумі 12451,16 грн. (дванадцять тисяч чотириста п’ятдесят одна гривня шістнадцять копійок) підлягає поверненню з державного бюджету.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачені за платіжним дорученням від 16.09.2008р. №359 в сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень) підлягають поверненню з державного бюджету.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя