СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 жовтня 2008 року

Справа № 2-14/2615-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Курапова З.І.) від 03 липня 2008 у справі № 2-14/2615-2008

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" (вул. Бородіна, 16,Сімферополь,95000)

до           Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

про спонукання відкритого акціонерного товаритсва "Крименерго" доповнити Договір поставки електричної енергії № 690 від 29.03.2004, шляхом встановлення граничних величин на 2008 рік і заборону здійснювати певні дії

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року позивач –товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" (далі –ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД"), на підставі ст. 714 Цивільного кодексу України та підпункту 4.2. п. 4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442 (далі - Правила користування електричною енергією), звернувся до відповідача –відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (далі –ВАТ "Крименерго") з позовом, в якому просить зобов’язати відповідача припинити дії по необґрунтованому нарахуванню заборгованості за перевищення договірної величини споживання в сумі 128546,0 грн. і 173509,0 грн.; зобов’язати ВАТ "Крименерго" доповнити договір поставки електричної енергії № 690 від 29 березня 2004 року встановленням граничної величини на 2008 рік; визнати недійсними акти ВАТ "Крименерго" від 24 січня 2008 року і від 15 лютого 2008 року; заборонити відповідачу здійснювати дії по відключенню електроенергії на будівельних площах позивача.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Курапова З.І.) від 03 липня 2008 року у справі № 2-14/2615-2008 у частині визнання недійсним акту від 24 січня 2008 року про перевищення граничної величини об'єму споживання електричної енергії провадження у справі припинено. В іншій частині позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов’язання відповідача припинити дії по необґрунтованому нарахуванню заборгованості за перевищення договірної величини споживання в сумі 128546,0 грн. і 173509,0 грн., суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Приймаючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов’язання ВАТ "Крименерго" доповнити договір поставки електричної енергії № 690 від 29 березня 2004 року встановленням граничної величини на 2008 рік, місцевий господарський суд зазначив, що на момент звернення з цими вимогами до суду право позивача порушено не було, тому не підлягає захисту, виходячи зі змісту статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України.

Припиняючи провадження в частині визнання недійсним акту ВАТ "Крименерго", суд виходив з того, що зазначений акт, виходячи зі змісту ст. 16 ЦК України, не має обов’язкового характеру, тому не може бути визнаний недійсним у судовому порядку.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

На думку заявника апеляційної скарги, суд не прийняв до уваги, що пункт 7.5. Правил користування електричною елегією підлягає застосуванню у випадку несплати рахунків, виставлених відповідно до умов договору.

Також заявник зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно відсутності факту порушення права позивача при зверненні з позовними вимогами про спонукання відповідача доповнити договір поставки електричної енергії № 690 від 29 березня 2004 року встановленням граничної величини на 2008 рік.

Більш детально доводи сторони викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

22 серпня 2008 року за вх. № 8417 від відповідача на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

За розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2008 року у складі судової колегії була проведена заміна судді Голика В.С. на суддю Черткову І.В.

Сторони у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними документами в матеріалах справи.

Розглянувши справу повторно у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2004 року між ВАТ "Крименерго" в особі Сімферопольський міських електричних мереж (постачальник) і ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" (споживач), укладено договір № 690 про постачання електричної енергії (далі –договір № 690) (арк. с. 7-10).

31 серпня 2006 року сторонами було підписано додаткову угоду, згідно з якою предмет договору було викладено у наступній редакції: "постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 3016,19 кВт., а споживач оплачує постачальнику її вартість і здійснює інші платежі відповідно до умов договору і додатків до договору, які є його невід'ємними частинами" (арк. с. 11).

14 листопада 2007 року позивач надіслав на адресу відповідача заявку на договірні величини поставки електроенергії по об’ємам на 2008 рік (арк. с. 12).

Зазначена заявка була повернута позивачу відповідачем 30 січня 2008 року на доопрацювання з підстав невідповідності адресів майданчиків вимірювання тим, що зазначені у договорі, а також перевищення заявлених об’ємів електроенергії гранично допустимим величинам електроспоживання (арк. с. 23-24).

20 січня 2008 року відповідачем було складено акт про перевищення позивачем граничної величини обсягу споживання електричної енергії (арк. с. 19).

30 січня 2008 року ВАТ "Крименерго" було надіслано на адресу позивача попередження, відповідно до якого, за наслідками надмірного споживання електричної енергії позивачем, за останнім числиться заборгованість, яка станом на 29 січня 2008 року складає 173509,00 грн. Також у попередженні зазначено, що у випадку несплати заборгованості до 05 лютого 2008 року, ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" буде припинена постачання електричної енергії з 05 лютого 2008 року (арк. с. 21).

08 лютого 2008 року ВАТ "Крименерго" надіслало на адресу позивача ще одне попередження, згідно з яким заборгованість останнього, станом на 07 лютого 2008 року, складає 128546,00 грн. У цьому попередженні зазначено, що у випадку несплати заборгованості до 14 лютого 2008 року, ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" буде припинена постачання електричної енергії з 15 лютого 2008 року (арк. с. 22).

15 лютого 2008 року працівниками ВАТ "Крименерго" було складено акт припинення поставки електроенергії на об’єкт позивача –ТП-403 р-3 (арк. с. 20).

Зазначені дії відповідача з'явилися підставою для звернення ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" до господарського суду з відповідним позовом.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, що слалися між сторонами, регулюються Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, а також положеннями книги п’ятої Цивільного кодексу України (ЦК України) та глави 20 Господарського кодексу України (ГК України).

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Способи захисту цивільних прав встановлено ст. 16 Цивільного кодексу України, зокрема: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Діючим законодавством України про електроенергетику, а також договором № 690, укладеним між сторонами, не передбачено такого способу захисту як спонукання постачальника електричної енергії припинити дії по нарахуванню заборгованості за перевищення договірної величини її споживання. Таким чином суд правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині вимог.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить зобов’язати ВАТ "Крименерго" доповнити договір поставки електричної енергії № 690 від 29 березня 2004 року встановленням граничної величини на 2008 рік.

Разом з тим, 24 січня 2008 року, сторонами підписано додаток № 1 до договору про постачання електричної енергії № 690 від 29 березня 2004 року –договірні величини поставки електричної енергії та потужності на 2008 рік (арк. с. 15 –18).

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких відомостей про розірвання або зміну умов, визначених у вказаному додатку, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що додаток № 1 до договору про постачання електричної енергії № 690 від 29 березня 2004 року –договірні величини поставки електричної енергії та потужності на 2008 рік, сторонами укладений та діє з 24 січня 2008 року. Отже, звертаючись до суду з позовом про спонукання доповнити договір встановленням граничної величини на 2008 рік, позивач фактично просить внести зміни до раніше досягнутих домовленостей –умов договору.

Порядок зміни господарських договорів встановлено ст. 188 Господарського кодексу України, згідно з якою сторона договору, яка вважає за необхідне змінити договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачем на адресу відповідача пропозицій про зміну умов договору після підписання сторонами 24 січня 2008 року додатку № 1 до договору, що свідчить про недодержання ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" вищенаведених правил ст. 188 ГК України та є підставою для відмови у позові в цій частині вимог.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як указано у п. 10 ч. 1 названої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 ГК України серед актів, визнання незаконними яких передбачено ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, порушують права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Акт ВАТ "Крименерго" від 24 січня 2008 року про перевищення граничної величини (арк. с. 19) до таких актів не відносяться, оскільки не носить характеру обов'язкового до виконання ненормативного акту, а є лише фіксацією певних фактів та може бути використаний в якості доказу, у разі звернення відповідача до суду з позовом про стягнення розміру заборгованості за електроенергію, або звернення позивача з позовом про зобов'язання відповідача поновити поставку електроенергії, і підлягає оцінці судом у відповідності з вимогами статті 43 ГПК України.

За таких обставин, спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України, отже провадження в цій частині позовних вимог правомірно припинено судом першої інстанції на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 7.5. Правил користування електричною енергією, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Як було зазначено, позивач був попереджений відповідачем про відключення електричної енергії у випадку несплати заборгованості (арк. с. 21-22). Виставлені ВАТ "Крименерго" рахунки не були оплачені позивачем, що не заперечується ним в апеляційній скарзі.

З цих підстав вимоги ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" про заборону відповідачу здійснювати дії по відключенню електроенергії на будівельних площах позивача та про визнання недійсним акту від 15 лютого 2008 року про припинення поставки електроенергії (арк. с. 20) не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з дослідженням всіх обставин у справі, правових підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 липня 2008 року у справі № 2-14/2615-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                К.В. Волков

І.В. Черткова