ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"04" червня 2008 р.                                                            Справа №14/188-НА

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Купідон” м. Кам’янець-Подільський

до Виконавчого комітету Кам’янець-Подільської міської ради м. Кам’янець-Подільський

про визнання п. 1 рішення 24 сесії Кам’янець-Подільської міської ради „Про впорядкування мережі грального бізнесу у м. Кам’янці-Подільському” від 21.12.07р. №20 протиправним та його скасування

суддя Гладюк Ю.В.

Секретар судового засідання Сковера С.О.

Представники:

Від позивача: Стасишин А.Л. –за довіреністю від 16.04.08р.

Від відповідача: не з’явився

Суть спору: Позивач в своєму позові просить визнати п. 1 рішення 24 сесії Кам’янець-Подільської міської ради „Про впорядкування мережі грального бізнесу у м. Кам’янці-Подільському” від 21.12.07р. №20 протиправним та його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити. Вказує, що 21 грудня 2007 року відповідач прийняв рішення № 20 Про впорядкування мережі грального бізнесу в м. Кам'янці-Подільському, і згідно п.1 наклав мораторій на розширення мережі грального бізнесу, грального обладнання ( в тому числі гральних автоматів) до прийняття відповідного закону Верховною Радою України.

Зокрема, в преамбулі спірного рішення від 21.12.2007 року № 20 міська рада посилається на необхідність подальшого впорядкування розміщення закладів грального бізнесу, грального обладнання у м. Кам’янці-Подільському суб'єктами господарювання незалежно від їх організаційно правової форми власності. При цьому, суб'єкт владних повноважень посилається на ряд законів та нормативних актів, зокрема. Законів України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні», спільного наказу Держкомпідприємництва України та Міністерства фінансів України від 18.04.2006 р. №40/374, яким були затверджені «Ліцензійні умови провадження організації діяльності з проведення азартних ігор». Проте, жоден із зазначених вище нормативних актів не передбачає обмеження з розширення мережі гральних закладів шляхом запровадження мораторію.

Запровадження (накладення) мораторію на розширення мережі грального бізнесу означає не що інше, як заборону такої сфери підприємницької діяльності, як гральний бізнес у м. Кам’янці-Подільському.

Проте, накладення будь яких заборон або обмеження у підприємницькій діяльності є порушенням ст.42 Конституції України, ст. 43 Господарського кодексу України, де чітко зазначено право на свободу підприємницької діяльності, що гарантується державою.

Позивач є суб'єктом господарської діяльності, що здійснює свою діяльність у зазначеній сфері на території України на підставі отриманої ним ліцензії Міністерства фінансів України від 30.05.2006 року (серія АВ № 082906) на організацію діяльності з проведення азартних ігор, а на території Хмельницької області - у відповідності до розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 12.11.2007 р. за №371/2007 "Про затвердження ліцензійних умов провадження господарської діяльності 1 організації та утримання тоталізаторів, гральних закладів та порядку контролю за їх додержанням".

Рішення Кам’янець-Подільської міської ради № 20 порушує встановлений законодавством принцип заборони незаконного втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб’єктів господарювання, що зазначений в п. 4 ст. 23 Господарського кодексу України, яке виявилося в безпідставному втручанні відповідача в господарську діяльність позивача у сфері грального бізнесу на території міста Кам’янець-Подільський шляхом запровадження мораторію на розширення мережі закладів грального бізнесу.

З огляду на те, що зазначене рішення порушує права та інтереси позивача, воно на думку позивача є протиправним і підлягає скасуванню в частині накладення мораторію на розширення мережі закладів грального бізнесу, грального обладнання( втому числі гральних автоматів).

Відповідач заперечення на позов не подав, його повноважний представник надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з відпусткою. В судовому засіданні 17.04.08р. представник відповідача проти позову заперечував. Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи судом оцінююється критично, як таке що спрямоване на затягування розгляду справи, а тому відхиляється. Так відповідач не позбавлений був можливості подати до суду витребувані письмові докази та направити для представництва своїх інтересів іншого представника (працівника).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, судом прииймається до уваги наступне.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.23 Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами.

Відповідно до ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Оскаржуване позивачем рішення є регуляторним актом, що визначено ст. 1 Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності”. Процедура прийняття регуляторних актів визначена вищеназваним законом і передбачає виконання низки умов.

Відповідачем не надано суду доказів дотримання вказаних процедур.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 118, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення 24 сесії Кам’янець-Подільської міської ради „Про впорядкування мережі грального бізнесу у м. Кам’янці-Подільському” від 21.12.07р. №20

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.