ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Максимів Т.В.

При секретарі Гринюк
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом  Підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до
відповідача  Івано - Франківського
обласного бюро технічної інвентаризації
вул. Дністровська, 49, м. Івано - Франківськ,76019

Третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Івано-Франківська міська
рада,

вул.
Грушевського,21, м.Івано-Франківськ,76018 .

Третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача:ТзОВ "Будівельна
компанія Люкс" вул.Короля Данила, 16-А, м.Івано-Франківськ, 76000.

про
зобов"язання Івано - Франківського обласного бюро технічної інвентаризації
провести державну реєстрацію нерухомого майна-торгового павільйону.

Представники:

Від
відповідача:  ОСОБА_2-представник,
(довіреність № 70 від 15.01.07.)

третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача- Івано-Франківська міська
рада :

ОСОБА_3-представник,
(довіреність № 1059/05-17/07-в від 10.07.06.)

третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача- ТзОВ Будівельна компанія
Люкс"

ОСОБА_4-юрист,
довіреність № 2 від 08.10.07.

СУТЬ
СПРАВИ: Підприємець ОСОБА_1 заявила позов до Івано-Франківського
обласного бюро технічної інвентаризації про проведення державної реєстрації
нерухомого майна торгового павільйону , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Заявою від 09.10.07. вх.№8940 позивачка
змінила позовні вимоги та просить суд зобов"язати Івано-Франківське
ОБТІ  провести державну реєстрацію
нерухомого майна- торгового павільйону із спорудою зупинки громадського транспорту
по  АДРЕСА_1

Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю, просить зобов"язати Івано-Франківське обласне бюро
технічної інвентаризації  провести
державну реєстрацію нерухомого майна торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1

Представник  відповідача проти позову заперечив з підстав
викладених у відзиві на позовну заяву вх.№9634 від 30.10.07.

Представник  третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача- Івано-Франківської міської ради  проти позову заперечив, виклавши свою позицію
у запереченні вх.№9985 від 09.11.07. , де стверджує, що  органами місцевого самоврядування
територіальної громади м. Івано-Франківська не приймалось рішень про надання
дозволу на будівництво об'єкта нерухомості в АДРЕСА_1, а також не
затверджувався акт від  07.05.03. про
введення в експлуатацію торгового павільйону, який знаходиться за цією ж
адресою.

Представник  третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача-ТзОВ Будівельна компанія Люкс" проти позову заперечив
та стверджує, що торгівельний павільйон є тимчасовим закладом торгівлі,
розташований  відповідно до рішень
виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, долучених до матеріалів
справи,  якими погоджено продовження
розміщення тимчасового закладу терміном на один рік при умові демонтажу  протягом 30 -ти днів з часу повідомлення про
початок будівництва.

Відповідно
до ухвали господарського суду від 14.11.07. про призначення судової
будівельно-технічної експертизи, Тернопільським відділенням Київського НДІСЕ
надано висновок №2642 від 24.01.08.

Розглянувши
документи і матеріали, які подано учасниками процесу та витребувані судом,
заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши всі обставини, на
яких грунтуються  вимоги, давши оцінку
доказам, які мають значення для справи, судом встановлено:

на
підставі  договору купівлі-продажу від
14.10.03. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, позивач є власником  торгового павільйону площею 30 кв.м. із
спорудою зупинки  громадського
транспорту. Вищевказаний торговий павільйон знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
згідно витягу  з рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської ради
№212 від 20.05.03. "Про погодження
дозволу на розташування тимчасових закладів торгівлі та побутового
обслуговування (кіосків, павільйонів) та майданчиків для сезонної роздрібної
торгівлі у м.Івано-Франківську" та договору оренди землі від 09.01.03.

03.11.05.
позивач звернулася до Івано-Франківського ОБТІ із заявою про реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Рішенням  реєстратора від 25.11.05. позивачці
відмовлено у державній реєстрації заявленого права з наступних підстав.

Згідно
п.  1.6.
Наказу     Міністерства юстиції
України від  28.01.03.  N 6/5
зареєстрованого  в
Міністерстві   юстиції України     28 січня 2003 р.  за N 66/7387                  "Про внесення змін та
доповнень   до Тимчасового положення про
порядок реєстрації                 прав
власності на нерухоме майно", реєстрації
підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна,
будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому
порядку.

На
новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна право
власності оформляється з видачею свідоцтва про право власності місцевими
органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування за наявності акта
про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для
цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію.

Провівши  системний аналіз чинного законодавства та
зібраних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не
підлягають виходячи з наступного.

Як
вбачається з п.5 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради
№211 від 23.05.00 «Про розташування та перереєстрацію тимчасових закладів торгівлі
(кіосків, павільйонів, літніх майданчиків) в м.Івано-Франківську», виконавчий
комітет погодив встановлення тимчасово терміном на один рік кіосків та
павільйонів для здійснення торгової діяльності. Таке погодження відповідно до
п.5.4  надано ОСОБА_5 для влаштування
зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном площею 21 кв.м.

Пунктом
11 зазначеного вище рішення обумовлено, що
після закінчення терміну дії рішення міськвиконкому на розташування
тимчасового об"єкта, при вимозі міськвиконкому, власник даного
об"єкта зобов"язаний в місячний термін його демонтувати, а майданчик
що використовувався, привести до належного стану.

Відповідно
до п.14 дане рішення набуває чинності, тобто замовник має право розпочати
торгову діяльність, після прийняття в експлуатацію тимчасового торгового
закладу державною  інспекцією
архітектурно-будівельного контролю та затвердження акта про готовність об'єкта
до експлуатації.

Актом
комісійного обстеження про готовність закінченого будівництвом об'єкта до
експлуатації затвердженим головним архітектором м.Івано-Франківська
19.05.03. встановлено, що торговий павільйон
із зупинкою громадського автотранспорту, що розташований АДРЕСА_1
готовий до  введення в експлуатацію.

Із
акта  обстеження земельної ділянки для
розміщення тимчасового торгового закладу АДРЕСА_1від 28.07.01. вбачається, що
земельна ділянка площею 0,0053 га. передбачена для розміщення  тимчасового торгового закладу.

Додатком до рішення XV сесії
Івано-Франківської міської ради від 09.11.00. - Положенням про тимчасові
заклади торгівлі на території м.Івано-Франківська (далі Положення)  дано визначення поняття павільйон, що є
тимчасовим закладом торгівлі, який має торговий зал для покупців і в якому  продаж здійснюється безпосередньо всередині
споруди (п.2.3).

Пунктом 4.10 даного Положення  передбачено, що для одержання дозволу на
розміщення тимчасового закладу суб'єкт підприємницької діяльності подає
виконкому міської ради заяву з відповідним переліком документів до якого входить
затверджений проект тимчасового закладу торгівлі.

На
підставі рішення виконкому №211 від 23.05.00.
виготовлена схема розташування тимчасового закладу торгівлі, згідно
якої  ОСОБА_5  погоджено розташування павільйону АДРЕСА_1 та
проект тимчасового закладу.

Твердження
позивача про те, що даний об"єкт підлягає реєстрації спростовується
наступним.

Відповідно до Наказу Міністерства
юстиції України 28.01.03.  N 6/5,

зареєстрованого в
Міністерстві  юстиції України 28 січня
2003 р.за N 66/7387"Про внесення змін та доповнень до Тимчасового
положення  про порядок реєстрації прав
власності  на нерухоме майно",
реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна,
будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому
порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених
тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти (п.1.6.).

Відповідно
до ст.24 Закону України «Про планування і забудову територій»фізичні та  юридичні
особи,  які   мають
намір   здійснити будівництво
об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві
власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних
рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво
об'єкта містобудування

Статтею 29 Закону України «Про
планування і забудову територій» визначено,
що    дозвіл на виконання
будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника
на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

Прийняття  в експлуатацію  закінчених будівництвом об"єктів у
порядку , встановленому законодавством, належить до делегованих повноважень у
галузі будівництва  виконавчих органів
сільських,  селищних, иіських рад ,
згідно ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування у Україні".

Приписами п.29 постанови Кабінету Міністрів України
"Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом
об"єктів" встановлено, що датою введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об"єкта є дата затвердження акта державної приймальної  комісії про прийняття в експлуатацію цього
об"єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що
утворив комісію.

Представником позивача не подано суду
доказів у підтвердження  виконання вимог
законодавства, зазначеного вище, а саме дозволу на будівництво нерухомого
майна, доказів, що підтверджують виконання будівельних робіт та прийняття
об"єкта в експлуатацію у порядку встановленому для об"єктів
нерухомого майна..

Рішеннями
виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.05.04. №199 (пункт
2.7), від 21.06.05. №206 (пункт 2.6), від 01.06.06. №189 (пункт 1.12) погоджено
підприємцю ОСОБА_1, продовження розміщення тимчасового закладу, а саме
павільйону торгівлі АДРЕСА_1, терміном на один рік.

Відповідно
до заяви від 05.05.06. позивачка просила здійснити перереєстрацію тимчасового
закладу - міні маркету «Час Пік»АДРЕСА_1, що фактично свідчить про визнання
самою позивачкою того, що вказаний об'єкт є тимчасовою спорудою.

Крім того, відповідно до листа Управління
архітектури та містобудування Івано-Франківської міської ради від 21.02.08.
№365/01-08/05 павільйон з торгівлі АДРЕСА_1 є тимчасовим і дозволу інспекції
архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт не видавалося.

З огляду на викладене, зібрані у справі
докази дають  правову характеристику
об'єкта і свідчать про те, що торговий павільйон «Час Пік»АДРЕСА_1, в
м.Івано-Франківську встановлювався, розміщувався та відчужувався, як тимчасовий
об'єкт - стаціонарна мала архітектурна форма, а тому визнання його нерухомою
будівлею суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно
до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків
експертів. Положеннями  ч.5 ст.82 КАС
України  встановлено, що висновок
експерта для суду не є обов'язковим.

Пунктом
17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах»від 30.05.97. №8 вказано, що при перевірці й
оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати, зокрема:

-          чи було додержало вимоги
законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

-          чи не було обставин, які виключали
участь експерта у справі;

-          компетентність експерта і чи не
вийшов він за межі своїх повноважень;

-          достатність поданих експертові
об'єктів дослідження;

-          повноту відповідей на порушені
питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

-          узгодженість між дослідницькою
частиною та підсумковим висновком експертизи;

-          обґрунтованість експертного висновку
та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Висновок судової
будівельно-технічної експертизи від 24.01.08. №2642 не може братися судом до
уваги виходячи з наступного.

Як
вбачається з висновку, експертом зазначено, що споруда є нерухомою, зокрема
тому, що прийнята в експлуатацію у встановленому порядку.

Разом
з тим, як зазначалося вище, прийняття в експлуатацію тимчасових об'єктів  вимагається  Положенням про тимчасові заклади торгівлі на
території м.Івано-Франківська, тоді як капітальні споруди вводять у
експлуатацію у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів
України "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом
об"єктів". Це також стверджується відповіддю Управління
архітектури та містобудування Івано-Франківської міської ради від 21.02.08.
№365/01-08/05.

Однією з підстав висновку експерта
про капітальність павільйону є те, що торговий павільйон оснащений повним
складом інженерного обладнання. Даний висновок зроблений на підставі Наказу
Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №227
від 13.10.2000  "Про затвердження
Типових правил розміщення малих
архітектурних форм для здійснення підприємницької  діяльності", який втратив чинність на
підставі Наказу Міністерства
будівництва, архітектури та житлово-комунальногого  господарства за № 303 від 14.09.06.

Також експертом, зазначаючи у висновку про те, що
визначення терміну «капітальний об'єкт будівництва»у чинних будівельних нормах
відсутнє, зроблено  висновок про його
капітальність.

Експертом
норму п.1.6. Наказу  Міністерства  юстиції
України  від 28.01.03.  N 6/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28 січня 2003 р.за N 66/7387 "Про внесення змін та
доповнень до Тимчасового положення  про
порядок реєстрації прав власності  на
нерухоме майно"  зазначено частково
та вказано, що не підлягають реєстрації тимчасові споруди, не пов'язані
фундаментом із землею.

Крім того, як вбачається із
матеріалів справи та стверджує представник в судовому засіданні,  третя особа на стороні відповідача ТОВ
«Будівельна компанія Люкс»не попереджалось про виїзд експерта на місце для
проведення візуально-інструментального обстеження торгового павільйону, про що
свідчить довідка №19 від 05.03.08., долучена до матеріалів справи, що
суперечить  п.3.9 Інструкції про
призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень ,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 30.12.04. №144/5, та  зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
19 січня 2005 р. за N 61/10341 яким передбачається виклик всіх учасників
процесу, до яких згідно ст.47 КАС України відносяться  треті особи.

Отже,
вивчивши  висновок судової
будівельно-технічної експертизи №2642 від 24.01.08., суд з ним не погоджується,
оскільки   висновок судової експертизи  суперечить та не узгоджується із чинним
законодавством України та  іншими
матеріалами справи.

Виходячи із викладеного, оцінивши
докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов
до висновку про правомірність відмови Івано-Франківським ОБТІ у реєстраціїї
торгового павільйону "Час Пік" за адресою АДРЕСА_1, осільки   відповідно
до  ч.2. п.1.6.
Наказу  Міністерства  юстиції
України  від 28.01.03.  N 6/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28 січня 2003 р.за N 66/7387 "Про внесення змін та
доповнень до Тимчасового положення  про
порядок реєстрації прав власності  на
нерухоме майно"  не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а
також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. Тобто, згідно
вказаного пункту тимчасові споруди фактично являють собою окрему категорію
будівель, які не підлягають реєстрації поряд з тими спорудами, які не мають
фундаментів.

Отже,
суд вважає позовні вимоги необгрунтованими, та такими, що до задоволення не
підлягають.

Враховуючи зазначене, у
відповідності до ст.124 Конституції України, керуючись  Законом України "Про місцеве
самоврядування у Україні",Законом України «Про планування і забудову
територій», постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів", Наказом  Міністерства юстиції України  "Про внесення
змін та доповнень до Тимчасового положення  про порядок реєстрації прав власності  на нерухоме майно" , ст.ст.47, 69,82,94,
160-163, 167, 254     , суд

ПОСТАНОВИВ:

На постанову господарського суду, яка не
набрала законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор
апеляційне подання протягом двадцяти
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження прийняття
(підписання) постанови через місцевий господарський суд.

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________