СУД
ПОСТАНОВА

"16" липня 2008 р.

Справа №  3/105

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар
розглянув у судовому засіданні 16.07.08 о 12:50 адміністративну справу  № 3/105

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1;

до відповідача: Управління
Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі;

про скасування рішення № 79 від
23.10.07 та вимоги про сплату боргу від 23.10.07,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кузьмичової О.О.;

представників

позивача - ОСОБА_2, довіреність №
557 від 07.05.08;

відповідача - головного спеціаліста
юрисконсульта Снісаря В.М., довіреність № 42/06-37 від 12.01.08.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі по тексту - підприємець ОСОБА_1.) звернувся до господарського суду в
порядку адміністративного судочинства з позовною заявою, в якій просить  скасувати рішення управління Пенсійного фонду
України в Новомиргородському районі Кіровоградської області (далі по тексту -
управління ПФУ в Новомиргородському районі) № 79 від 23.10.07 "Про
застосування   фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків" та вимогу про
сплату боргу від 23.10.07.

Відповідач вимоги заявника не
визнав, просить у їх задоволенні відмовити, посилаючись у запереченнях на позов
на те, що

позивач  є страхувальником і згідно з ч. 1 ст. 15
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі Закон) - платником страхових внесків та відповідно до
ст. 17 вказаного Закону зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки і в повному обсязі страхові внески;

пунктами 6, 12 ст.  20 Закону
передбачено, що  страхувальники
зобов'язані  сплачувати страхові внески,
нараховані за відповідний базовий  період
(календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення
цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків;

відповідно до п. 3 ст. 20 Закону
України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування"
обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду
здійснюється на підставі складених актів перевірки, звітності, що подається
страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму
заробітної плати (доходу), на які нараховуються страхові внески; якщо
страхувальник несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до
них застосовуються фінансові санкції передбачені Законом;

позивач не вірно застосовує норму
щодо застосування фінансових санкцій, оскільки він посилається на фінансові
санкції, які застосовуються при несвоєчасній сплаті страхових внесків.

У судовому засіданні представник
позивача наполягає на задоволенні позову; представник відповідача просить у
задоволенні позову відмовити.

При дослідженні обставин справи,
письмових доказів, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський
суд встановив наявність підстав для задоволення позову.

При прийнятті судового рішення
господарський суд вважає за необхідне застосувати п. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України, за яким суд може вийти за межі позовних
вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При вирішенні спору у даній справі
є необхідність вийти за межі позовних вимог для захисту прав і інтересів
позивача, про захист яких він просить, звертаючись з адміністративним позовом
до суду. Така необхідність підтверджується наступним.

Начальником управління ПФУ в
Новомиргородському районі прийнято рішення від 23.10.07 № 79 про застосування
до підприємця ОСОБА_1. фінансової санкції у розмірі 17 086 грн. 91 коп.. Таке
рішення, як вбачається із його тексту, прийнято за результатами матеріалів
документальної перевірки № 8 від 23.10.07 з питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та своєчасності сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, якою виявлено порушення п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне страхування" , і за наслідками якої донараховано  20 350 грн. 88 коп.

Згідно п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників фінансові санкції за донарахування
територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових внесків у вигляді штрафу у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який
донараховані ці суми.

За п. 9.3.4 Інструкції "Про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду
України", затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від
19.12.03 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.04 за
№ 64/8663 (далі по тексту - Інструкція № 21-1 від 19.12.03),  підставою для прийняття рішення за формою ,
встановленою додатком 16 до цієї Інструкції, є акт перевірки, акт звірки та
розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Із акту перевірки № 8 від 23.10.07
не вбачається. що при проведенні позапланової перевірки правильності
обчислення, повноти нарахування зобов'язання зі збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування за період з 01.01.04 по 01.09.07 підприємця ОСОБА_1.
територіальним органом Пенсійного фонду донарахована або страхувальником не
обчислено та своєчасно не сплачено суму страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - 20 350 грн. 88 коп.

При проведенні документальної
позапланової перевірки виявлено, що за період з 01.01.04 по 01.01.05 та з
01.04.05 по 01.09.07 не відображалося нарахування внесків у Розрахунках сум
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (Дод. 23
щомісячної звітності). За такий період, відповідно до ст. 19 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" донараховано
20 350 грн. 88 коп. внесків (2004 р. - 2 853 грн. 44 коп., 2005 р. - 5 237 грн.
71 коп., 2006 р. - 6 723 грн. 43 коп., 2007 р. - 5 536 грн. 30 коп., на які
відповідно до п. 4 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування накладено штраф у розмірі 5 відсотків від донарахованих
внесків - 17 086 грн. 91 коп. (2004 р. - 5 260 грн. 03 коп., 2005 р. - 6 137
грн. 19 коп., 2006 р. - 4 705 грн. 72 коп., 2007 р. - 083 грн. 97 коп. (рішення
№ 70 від 23.10.2007 р. (розрахунок додається). Таке викладено у Акті перевірки
в розділі "Перевіркою встановлено". Посилання на рішення № 79 від
23.10.07 у Акті перевірки свідчить про те, що назване рішення прийнято раніше
оформлення результатів перевірки Актом перевірки, тому господарський суд
приходить до висновку про те, що рішення за формою згідно з додатком 16
Інструкції від 19.12.03 № 21-1 не приймалося на підставі акту перевірки. Воно
було прийнято раніше, ніж складений і підписаний Акт перевірки, тобто штраф був
застосований ще до донарахування внесків. Правомірність прийняття рішення до
оформлення результатів проведення позапланової
документальної перевірки відповідач не довів.

Крім того, результатом перевірки
стало виявлення залишку за платником по нарахованих внесках 16 603 грн. 28
коп., залишок за платником по утриманих внесках 139 грн. 17 коп.

Акт перевірки не містить розрахунку
помісячно сум, з яких складається сума 16 603 грн. 28 коп. (у ньому міститься
розрахунок такої суми за рік і, відповідно не містить розрахунку фінансової
санкції (штрафу) на суму 17 088 грн. 91 коп.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність застосування до
позивача штрафу у розмірі 5 відсотків своєчасно не обчислених та несплачених
страхових внесків у сумі 20 350 грн. 88 коп. за кожний повний або неповний місяць,
за який донараховані внески, на загальну суму 17 086 грн. 91 коп. відповідачем
не доведена.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п.
81. Інструкції № 21-1 від 19.12.03, суми страхових внесків, своєчасно не
нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього
Закону, в тому числі обчислені територіальними органами пенсійного фонду у
випадках, передбачених частиною третьою ст. 20 цього Закону, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і
стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Управління ПФУ у Новомиргородському
районі оформило вимогу про сплату боргу від 23.10.03 № Ф 421, в якій,
посилаючись на ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", картки особового рахунку платника, рішення № 79 від
23.10.07, акт перевірки № 8 від 23.10.07, вимагає сплати недоїмки зі страхових
внесків у сумі 16 742 грн. (16 603 грн. 28 коп. + 139 грн. 17 коп.), фінансової
санкції (штрафу) у сумі 17 086 грн. 91 коп.

Таким чином, названа вимога містить
і вимогу про сплату недоїмки (суми донарахованих страхових внесків) і вимогу
про сплату фінансової санкції (пені).

У ч. 14 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" міститься
положення про те, що суми пені і штрафів можуть бути включені до вимоги про
сплату недоїмки, якщо застосування цих фінансових санкцій пов'язано з
виникненням та сплатою недоїмки.

Управління ПФУ в Новомиргородському
районі не довело того, як застосування 17 086 грн. 91 коп. штрафу пов'язано з
недоїмкою у сумі 16 742 грн. 45 коп.

Крім того, як встановлено п. 8.2
Інструкції № 21-1 від 19.12.03, органи Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

а) якщо дані  документальних перевірок результатів
діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків
(вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки);

б) якщо страхувальник має на кінець
звітного базового періоду недоїмку  зі
сплати страхових внесків (вимога надсилається щомісячно протягом п'яти робочих
днів, наступних за звітним базовим періодом і формується на підставі даних
особових рахунків платників на всю суму боргу);

в) якщо страхувальник має на кінець
звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Рішення та вимога, які оскаржуються
у даному провадженні, були одержані позивачем 29.10.07

Станом на 23.10.07 підприємець
ОСОБА_1. не мав заборгованості зі сплати 17 086 грн. 91 коп., тому що докази
одержання ним Акту перевірки, рішення № 79 від 23.10.07 відсутні. Крім того, як
зазначено безпосередньо у рішенні № 79 від 23.10.07 фінансова санкція підлягає
перерахуванню (сплаті протягом 10 днів з дня отримання рішення, що узгоджується
із редакцією ч. 13 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Господарський суд прийшов до
висновку про відсутність у управління ПФУ в Новомиргородському районі підстав
для надсилання страхувальнику вимоги від 23.10.07 на суму 33 829 грн. 36 коп.

Згідно з ч. ч.  3, 4, 14 ст. 106 названого Закону, вимога про
сплату недоїмки, рішення органу Пенсійного фонду про накладення штрафу є
виконавчим документом, і якщо страхувальник протягом десяти днів після їх
отримання не сплатив суми недоїмки, фінансових санкцій, відповідний орган
Пенсійного фонду звертається в установленому порядку до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби.

За вих. № 35/02-37 від 10.01.08
управління ПФУ в Новомиргородському районі надіслало державній виконавчі службі
в Новомиргородському районі вимогу про сплату боргу на суму 33 829 грн. 36 коп.
Виконавчий документ відкликаний з органу державної виконавчої служби листом від
29.01.08 № 263/06-37з причин передачі справ до суду.

Господарський суд не має підстав
для самостійного визначення тієї суми, що підлягає сплаті за вимогою про сплату
боргу, враховуючи те. що така вимога є виконавчим документом. Крім того,
позивач не звертався про скасування такої вимоги частково.

З викладених підстав господарський
суд, враховуючи те, що рішення від 23.10.07 № 79 та вимога про сплату боргу від
23.10.07 № Ф 42/1 управління ПФУ в Новомиргородському районі не відповідають
нормам законодавства, порушують права та інтереси суб'єкта господарської
діяльності у сфері публічно-правових відносин,
задовольняє позов підприємця ОСОБА_1.

При прийнятті судового рішення
господарський суд вважає за необхідне зазначити слідуюче.

З 01.01.04 набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",
розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який визначає принципи,
засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання
послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ч. 15
"Прикінцеві положення" названого Закону виключно ним визначаються
платники страхових внесків, їх права та обов'язки, порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими
внесками;  до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Страхові внески, розмір яких
встановлює Верховна Рада України, є цільовим загальнообов'язковим платежем,
який справляється на всій території України, в порядку, встановленому Законом
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вина
не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство; страхові
внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших
рівнів; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати
страхових внесків або звільнення від їх сплати. Такі положення закріплені у ч.
ч. 1,  3-6 ст. 18 Закону.

Таким чином, Указ Президента
України від 03.07.1998 о. № 727 "Про спрощену систему оподаткування,
обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва", який поширює свою дію
на правовідносини у сфері оподаткування, не може застосовуватися у відносинах
між страхувальником та органами Пенсійного фонду України щодо страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За визначенням термінів, що містить
ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування
та збір  на обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, та кошти,
сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до
цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальниками - платниками страхових внесків є
роботодавці: підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні
партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян,
профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть
розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб
на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених
законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб,
зазначений у пунктах 1, 10, 15 ст. 11 цього Закону.

Обов'язком страхувальника, як то
встановлено п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 17 названого вище Закону, є подання звітності
територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Обчислення та сплата страхових
внесків провадиться відповідно до норм ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За п. 3 названої
статті обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у
випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів
перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують
суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього закону нараховуються
страхові внески.

Таким чином суб'єкт господарювання
- фізична особа, який обрав спрощену систему оподаткування є платником
страхових внесків до Пенсійного фонду України. Єдиний податок не страховими
внесками. Із його суми лише частково (42 проценти) органи Державного
казначейства України відраховують до Пенсійного фонду України. Надходження від
сплати єдиного податку враховуються органами пенсійного фонду при перевірці
правильності обчислення, повноти нарахування страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України здійснені позивачем судові витрати по
сплаті 3 грн. 40 коп. присуджуються йому з Державного бюджету України.
Виконавчий лист про стягнення судового збору надсилається судом до місцевих
органів державної податкової служби, що встановлено ч. 2 ст. 258 Кодексу
адміністративного судочинства України.

При зверненні до господарського
суду з адміністративним позовом підприємець ОСОБА_1. сплатив за квитанцією
Кіровоградської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" від
31.03.08 № 22 державне мито у сумі 85 грн., тобто суму судового збору у розмірі
більшому, ніж визначено п.п. 2 п. 3 "Прикінцеві та перехідні
положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач не
позбавлений права звернутися до господарського суду із клопотанням згідно п. 2
ст. 89 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення судового
збору, сплаченого у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись п. 1 ст. 94, п. п.. 1, 2,
3 ст. 160, ст. 163,  ст. 167, п. 6
"Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд

П О С
Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Скасувати рішення  управління Пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі Кіровоградської області від 23.10.07 № 79 та вимогу
про сплату боргу від 23.10.07 № Ф 42/1

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (адреса: 26000, Кіровоградська
область, м. Новомиргород, АДРЕСА_1; і. н. НОМЕР_1) 3 грн. 40 коп. судового
збору.

4. Виконавчий лист про стягнення
судового збору видати за заявою позивача після набрання судовим рішенням
законної сили.

5. Копії постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна
скарга, постанова набирає чинності після закінчення  строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - протягом десяти днів з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

Н. В. Болгар

18.07.08