ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.2008

Справа №2-27/17988-2007А

За позовом – ТОВ «Авіакомпанія «Ветеран», м. Джанкой, вул.. Московська, 182 –А.

До відповідача – Джанкойська ОДПІ в АР Крим, м. Джанкой, вул. Дзержинського, 30.

Про визнання протиправними дій та визнання нечинним податкового повідомлення – рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Яготінцев, дор. у справі.

Від відповідача – Казанцева, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про визнання протиправними дій Джанкойської ОДПІ в АР Крим по донарахуванню податкового забовязання по податку на додану вартість у розмірі 10668,00 грн. Також просить суд визнати нечинним податкове повідомлення – рішення від 02.08.2007 р. №000974/23-1/0.

Позивачем було заявлено клопотання від 08.02.2008 р., відповідно до якого просить суд зупинити провадження по справі до вступу в закону силу рішення по справі №2-16/15115-2007А.

Судом встановлено, що ТОВ «Авіакомпанія «Ветеран» звернулося до суду з позовом до відповідача - Джанкойська ОДПІ в АР Крим про визнання протиправними дій Джанкойської ОДПІ в АР Крим по прийняттю адміністративного акту “повідомлення –рішення” від 02.08.2007 року № 000975/23-1/0, а також визнання нечинним повідомлення –рішення Джанкойської ОДПІ від 02.08.2007 року № 000975/23-1/0.

Постановою ГС АР Крим від 20.12.2007 р. по справі №2-16/15115-2007А позов було задоволено та визнано неправомірними дії Джанкойської ОДПІ по донарахуванню ТОВ “Авіакомпанії “Ветеран” по п. 6.2.1 п. 6.1 ст. 6, п.п. 7.7.2, п. 7.7. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 10 347,15 грн. Також було визнано неправомірними дії Джанкойської ОДПІ по нарахуванню ТОВ “Авіакомпанії “Ветеран” по п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, штрафних санкцій в розмірі 5 173,58 грн. Також було визнано нечинним податкове повідомлення - рішення Джанкойської ОДПІ від 02.08.2007 року № 000975/23-1/0.

Не погодившись з вказаною постановою ГС АР Крим від 20.12.2007 р. по справі №2-16/15115-2007А, Джанкойською ОДПІ в АР Крим було подано апеляційну скаргу до Севастопольського апеляційного господарського суду.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що результат розгляду апеляційної скарги на постанову ГС АР Крим від 20.12.2007 р. по справі №2-16/15115-2007А, має суттєве значення для розгляду дійсної справи, суд ухвалою від 08.02.2008 р. зупинив провадження по справі №2-27/17988 – 2008А до закінчення розгляду апеляційної скарги на постанову ГС АР Крим від 20.12.2007 р. по справі №2-16/15115-2007А.

13.06.2008р на адресу суду надійшов лист Джанкойської ОДПІ, у якому повідомляється, що ухвалою САГС від 22.04.2008р. по справі № 2-16/15115-2007А постанову ГС АРК від 20.12.07р. залишено без змін.

Беручи до уваги викладене, суд ухвалою від 26.06.2008 р. поновив провадження по справі.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В період з 18.06.2007 р. по 17.07.2007 р. відповідачем було проведено виїзну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 р. по 31.03.2007 р.

По результатам перевірки було складено акт №928/23-1/19013028 від 24.07.2007 р.

В ході проведення перевірки відповідачем було встановлено заниження позивачем в грудні 2006 р. податкових забовязань по ПДВ на суму 5050 грн., що виникло в наслідок незаконного використання позивачем нульової ставки по ПДВ в зв’язку з виконанням ремонту повітряного судна на підставі контракту №1220 від 15.11.2005 р., чим було порушено п. п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі вказаного, відповідачем було винесено податкове повідомлення – рішення від 02.08.2007 р. №000974/23-1/0, відповідно до якого було зменшено суму бюджетному відшкодування на суму 10668,00 грн., в тому числі за січень 2007 р. на суму 5999,00 грн. і за лютий 2007 р. на суму 4669,00 грн.

З вказаним суд не може погодитися в зв’язку з наступним.

15.11.2005 р. між позивачем і нерезидентом – компанією «АМС – Airceaft Maintenance Center» було укладено контракт на виконання періодичного технічного обслуговування літаку АН – 12 БК ЕХ -124 ( заводський №02348107 ), що належить нерезиденту.

Відповідно до акту виконаних робіт від 19.04.2007 р. роботи, передбачені контрактом, були виконані позивачем в період з 03.03.2007 р. по 19.04.2007 р. на загальну суму 18500 доларів США.

Передоплата у розмірі 30300 грн. за вказаним контрактом була отримана позивачем в грудні 2006 р. При цьому за звітний період літак для виконання технічного обслуговування на митну територію України не влітав.

Літак був ввезений на митну територію України в березні 2007 р., а після проведення всіх необхідних робіт був вивезений за межі України. Вказане підтверджується вантажними митними деклараціями, оформленими при вльоті та при виліті вказаного повітряного судна.

Позивач суму бюджетного відшкодування за вказаний період заявив на підставі податкових накладних та платіжних доручень.

Відповідно до акту перевірки позивачем не порушений порядок формування податкового кредиту.

Положеннями абзацу 1 п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, Закон України “Про податок на додану вартість” передбачений лише єдиний випадок не включення до складу податкового кредиту суми по сплаті податку - це відсутність податкової накладної.

Висновки відповідача про не включення в суму податкового кредиту –7575,00 грн., оскільки вказана суму ПДВ фактично сплачена отримувачем товару не в попередньому податковому періоді, не засновано на законі.

Відповідно до абзацу 2,3 п.п 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” за нульовою ставкою оподатковуються операції з поставки послуг, що складаються із робіт з рухомим майном, попередньо ввезеним на митну територію України для виконання таких робіт та вивезеним за межі митної території України платником, що виконував такі роботи, або одержувачем-нерезидентом.

Положеннями абзацу 38 ст. 1 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991 року № 959-XII передбачено, що моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до абзацу 49 ст. 1 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991 року № 959-XII товар - будь-яка продукція, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі).

Таким чином, з урахуванням закінчення дії контракту по ремонту повітряного судна нерезидента на митній території України сама по собі процедура вивозу рухомого майна не пов’язана з волею виконавця контракту - позивача.

Експорт послуг позивачем в розумінні норм абзаців 38 та 49 ст. 1 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991 року № 959-XII завершилася в момент переходу права власності , тобто в момент споживання послуги, що підтверджується актом виконаних робіт від 19.04.2007 року.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України передбачено, що рішення суб’єктів владних повноважень повинні бути прийняті(вчинені): з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

Положеннями ст. 3 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991 року № 1251- XII передбачено, що принципами побудови системи оподаткування є - рівність, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб, включаючи нерезидентів) при визначенні обов'язків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Залишення відповідачем права позивача застосувати нульову ставку податку на додану вартість при ремонті повітряного судна, яке належить нерезиденту, тільки по тим підставам, що рухоме майно не вивезено за межі митної території України по волі нерезидента , являються несправедливою дискримінацією, не дотримання принципу рівності перед законом. Інші суб’єкти господарювання роблячи аналогічну господарську операцію та застосувавши нульову ставку податку на додану вартість, однак, при цьому по волі нерезидента рухоме майно буде вивезено за межі митної території України отримують переваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач правомірність винесення спірного податкового повідомлення - рішення належним чином не обґрунтував.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до уваги той факт, що опублікуванню належить постанова суду, яка виноситься по справі, результати якого зачіпають права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який виник між сторонами по справі зачипає тільки їх інтереси. Результат розгляду даного спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Постанову оголошено 18.09.2008 р.

Постанову у повному обсязі складено 23.09.2007 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Джанкойської ОДПІ АР Крим по донарахуванню ТОВ “Авіакомпанії “Ветеран” по п. 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7, п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 10 668,00 грн.

3. Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення Джанкойської ОДПІ АР Крим від 02.08.2007 р. №000974/23-1/0.

4. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Ветеран», м. Джанкой, вул.. Московська, 182 –А, ( ЗКПО 19013028, банківські реквізити не відомі ) 3,40 грн. судового збору.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.