ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2008 р. Справа № 6/222"НМ"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Теднюк О.Ю., довіреність №37/138 від 11.11.2008р.,

від відповідача: Угрінчук Э.Д., довіреність №4/194 від 09.01.2008р.,

від прокуратури: Сивець А.М., прокурор відділу представництва інтересів держави та громадян в судах прокуратури Житомирської області, посвідчення №86,

розглянувши апеляційне подання Першого заступника прокурора Житомирської області, м.Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "30" вересня 2008 р. у справі № 6/222"НМ" (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.)

за позовом Прокурора Малинського району Житомирської області в інтересах державив особі Малинської районної ради, м.Малин

до Орендного підприємства "Малинський спецкар'єр", м.Малин

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.09.2008р. (дата підписання - 06.10.2008 року) у справі №6/222 "НМ" у задоволенні позову Прокурора Малинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Малинської районної ради, м.Малин до Орендного підприємства "Малинський спецкар'єр", м.Малин про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Перший заступник прокурора Житомирської області вніс апеляційне подання, в якому просить оскаржений судовий акт скасувати та прийняти новий - про задоволення заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційне подання Перший заступник прокурора Житомирської області зазначає, що висновки суду першої інстанції в оскарженому рішенні не відповідають обставинам справи.

Вказує, що місцевий господарський суд не провів належну оцінку доказів та доводів прокурора щодо підтвердження права власності позивача на спірне майно, внаслідок чого, незаконно зробив висновок про відсутність доказів, наданих прокурором, які б підтверджували право власності позивача на спірне майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційне подання, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити. Зазначив, що відповідач незаконно володіє спірним майном і відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Представник позивача підтримала апеляційне подання, вважає рішення незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти апеляційного подання, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, а апеляційне подання Першого заступника прокурора Житомирської області - без задоволення. Вказав, що позивач не являється власником спірного майна, тому його позовні вимоги є неправомірними.

Заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційного подання, виходячи з наступного.

Проведеною прокуратурою Малинського району перевіркою дотримання вимог законодавства щодо перебування комунального майна у володінні Орендного підприємства "Малинський спецкар'єр" (відповідач) встановлено, що відповідач набув право власності (право повного господарського відання) на базу відпочинку, що знаходиться в с. Привітному Малинського району Житомирської області - приміщення та майно на земельній ділянці площею 14,9 га.

Як вбачається з матеріалів справи право власності відповідачем набуто на підставі розпорядження представника Президента України у Малинському районі, яке підписане заступником голови Малинської районної державної адміністрації, №69 від 14.03.1994 року "Про передачу інтернату "Привітне" (на основі майна якого створено базу відпочинку) у власність ОП "Малинський спецкар'єр" (а.с. 15-16). Майно передано по "Акту безоплатної передачі інтернату "Привітне" у власність ОП "Малинський спецкар'єр" з балансу Малинського територіального центру, підписаному комісією, яка провела інвентаризацію майна, будівель і споруд (а.с.17).

Перелік основних засобів, безоплатно переданих згідно вказаного акту, міститься в Додатку №1 до нього (а.с.18-19).

Підставою для проведення прокурорської перевірки стало звернення Любовицької територіальної громади, на території якої розташована спірна база відпочинку, що надійшло до прокуратури Малинського району 18.10.2005р. (а.с. 7-10).

За результатами перевірки прокурор Малинського району 20.12.05 вніс на розгляд Малинської районної державної адміністрації протест, який розпорядженням голови Малинської РДА №465 від 21.12.2005р. розглянуто і задоволено - розпорядження представника Президента України у Малинському районі №69 від 14.03.1994 року скасовано (а.с. 21,22,23).

Підставою для скасування вищезазначеного розпорядження стала та обставина, що воно суперечить нормам Закону України "Про приватизацію державного майна". Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про представника Президента України" представник Президента не був наділений повноваженнями щодо відчуження або іншого розпорядження державним чи комунальним майном.

У зв'язку із зазначеним прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначив, що територіальний центр обслуговування пенсіонерів (будинок-інтернат) було створено 01.01.1991 року рішенням виконкому Малинської районної ради №265 (а.с.11). Вважає, що питання приватизації будинку-інтернату мало вирішуватися органами місцевого самоврядування, оскільки у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" будинки-інтернати для пристарілих та інвалідів були віднесені до комунальної власності. Таким чином відповідач незаконно володіє базою відпочинку в с. Привітне.

Суд першої інстанції у задоволенні позову Прокурора Малинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Малинської районної ради, м.Малин до Орендного підприємства "Малинський спецкар'єр", м.Малин про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовив.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з таким висновком суду першої інстанції погоджується, зазначаючи наступне.

Частина 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Слід зазначити, що зміст вказаних норм відповідає положенням Цивільного кодексу УРСР та Закону України "Про власність", які були чинними на час, коли мали місце викладені у позовній заяві обставини.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позов про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) пред'явлено на підставі того, що, на думку прокурора та позивача, відповідач порушив права позивача щодо володіння, користування та розпорядження базою відпочинку в с. Привітному як власника.

У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Однак, вказана матеріально-правова вимога прокурора у віндикаційному позові повинна мати відповідні підстави, які тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. Насамперед, зазначені прокурором у позовній заяві підстави повинні підтверджувати право власності (інше суб'єктивне право титульного володільця) позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння).

Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння позивач повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно.

Проте, в обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що територіальний центр обслуговування пенсіонерів (будинок-інтернат) було створено 01.01.1991 року рішенням виконкому Малинської районної ради №265 (а.с.11), тому питання приватизації будинку-інтернату мало вирішуватися органами місцевого самоврядування, оскільки у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" будинки-інтернати для пристарілих та інвалідів були віднесені до комунальної власності, у зв'язку з чим відповідач незаконно володіє базою відпочинку в с. Привітне.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору; ці дані можуть встановлюватись письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників та інших осіб, що беруть участь у судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що місцевим господарським судом для правильного вирішення спору з'ясовано та правомірно встановлено, що в матеріалах справи належні та допустимі докази в підтвердження права власності позивача на спірне майно, на які посилається позивач, відсутні.

Натомість, свідоцтво серії ЯЯЯ№083210 про право власності на нерухоме майно від 07.10.05р. (а.с.93), видане виконавчим комітетом Любовицької сільської ради на підставі рішення виконкому Любовицької сільської ради від 30.06.2005р. свідчить про те, що на день звернення прокурора до суду право власності на базу відпочинку, що знаходиться в с. Привітне Малинського району, зареєстровано за ОП "Малинський спецкар'єр".

У відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно” свідоцтво про право власності відноситься до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, тобто ним підтверджується правомірність набуття права власності.

Згідно із ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також вимоги позивача спростовуються й рішеннями господарського суду, які набрали законної сили, по справах №12/143"Д" від 22.03.2005р. за позовом ОП "Малинський спецкар'єр" до ТОВ "Малинський комбінат архітектурно-будівельних матеріалів" та ТОВ "Агат" про визнання недійсним договору купівлі-продажу (а.с.94-100), №12/3254 від 23.05.2005р. за позовом ОП "Малинський спецкар'єр" до ТОВ "Агат" про витребування майна на суму 8865,22грн. та №6/1116-НМ від 21.02.2007р. за позовом ОП "Малинський спецкар'єр" до Малинської районної державної адміністрації (за участю третьої особи - Малинської районної ради) про визнання протиправним та скасування розпорядження №465 від 21.12.2005р. (а.с.115-117).

Зокрема, на підставі рішення у справі №12/143"Д" рішенням по справі №12/3254 задоволено вимогу ОП "Малинський спецкар'єр" (відповідача по даній справі) про витребування майна на суму 8865,22 грн., а саме: бази відпочинку площею 14, 9 га, на загальну суму 8865,22грн., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Малинський район с. Привітне та яка включає в себе: корпус №2, медичний пункт, склад-конюшню, склад, баню-пральню, корпус №1, котельню, артезіанську свердловину, башту, водостік, бак-грибок, віз дерев'яний, двох коней, електричний титан, упряж, рибу (мальок) вагою 340 кг., тобто майна, у зв'язку з володінням яким і виник спір по даній справі. Вищевказані рішення мотивовані тим, що саме ОП "Малинський спецкар'єр" являється власником спірного майна.

Рішенням від 21.02.2007р. по справі №6/1116-НМ за позовом ОП "Малинський спецкар'єр" до Малинської районної державної адміністрації (за участю третьої особи - Малинської районної ради) задоволені вимоги ОП "Малинський спецкар'єр" про визнання протиправним та скасування розпорядження №465 від 21.12.2005р. "Про розгляд протесту прокурора", яким було скасоване розпорядження Представника Президента України від 14.03.1994р. №69 "Про передачу інтернату "Привітне" у власність АДП "Малинський спецкар'єр".

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції у порядку виконання припису ст.43 Господарського процесуального кодексу України дав належне юридичне обґрунтування доказам по справі в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Крім цього, заява відповідача про застосування строків позовної давності правомірно відхилена судом першої інстанції, оскільки з позовом до суду звернувся прокурор, який у відповідності до ч.2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України набув статусу позивача, вказана заява, а матеріали справи вказують на те, що прокурор дізнався про обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, лише у 2005 році.

Посилання прокурора на представлені в засіданні суду документи, а саме: копії ухвали господарського суду Житомирської області від 06.11.2007р. по справі №4/194 "Б" про визнання банкрутом Орендного підприємства "Малинський спецкар'єр" та витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17036509 від 13.12.2007 року, відповідно до якого право власності на спірне майно зареєстровано за ТОВ "Граніт ЛТД" та ТОВ "Фінансово-консультаційна компанія" на підставі ухвали господарського суду Житомирської області від 06.11.2007 року у справі №4/194"Б", не приймається до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вказані документи подані з порушенням вимог ст.36 Господарського процесуального кодексу України, а також без будь-якого обґрунтування неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Принагідно судова колегія зазначає, що відсутні перешкоди для подачі позову про витребування цього майна з незаконного володіння інших осіб.

Доводи апеляційного подання спростовуються наведеним, а тому не є підставою для скасування оскаржуваного судового акту.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 30 вересня 2008 р. у справі №6/222"НМ" є законним та обґрунтованим, відповідає матеріалам справи, а тому його слід залишити без змін, а апеляційне подання Першого заступника прокурора Житомирської області - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 30 вересня 2008 року у справі №6/222"НМ" залишити без змін, а апеляційне подання Першого заступника прокурора Житомирської області, м. Житомир - без задоволення.

2. Справу №6/222"НМ" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

віддрук.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4,5 - прокур., 6 - в наряд