ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" листопада 2008 р. Справа № 19/115

за позовом Відкрите акціонерне товариство "Шепетівський цукровий комбінат"

до відповідача Акціонерне виробничо-комерційне товариство відкритого типу "Рівненська кондитерська фабрика"

про стягнення в сумі 240 501 грн. 94 коп.

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача : Водзінська Ю.Ю.

Від відповідача : не з'явився

Статті 20, 22, 91, 107 ГПК України позивачу роз'яснені.

СУТЬ СПОРУ: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 240501,94 грн., з яких: 193480,00 грн. основний борг, 20553,29 грн. пеня, 5058,98 грн. інфляційні нарахування, 21409,67 грн. - 25% за користування чужими грошовими коштами. В обгрунтування вимог зазначає, що відповідачем порушено умови договору купівлі-продажу № 78/05 від 07.04.2008 р. в частині проведення розрахунків за отриманий товар. В судовому засіданні просить задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції адресату.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи відповідно до ст. 75 ГПК України - за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2008 року між ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" та АВКТВТ "Рівненська кондитерська фабрика" було укладено договір купівлі-продажу № 78/05. Відповідно до предмету укладеного договору, продавець (позивач у справі) зобов'язується передати у власність покупця (відповідач у справі) цукор-пісок (надалі - товар), а покупець зобов'язується приймати товар та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно п.п. 6.1, 6.2 договору, розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом 100% (сто відсоткової) попередньої оплати в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Оплата кожної партії товару здійснюється згідно специфікацій, після отримання покупцем рахунку-фактури від продавця.

На виконання умов договору, з 10.04.2008 р. по 20.05.2008 р. позивач поставив відповідачу 160 тон цукру-піску на загальну суму 468720,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

В свою чергу відповідач, з 14.04.2008 р. по 19.05.2008 р. здійснив часткову оплату поставленого товару в сумі 275240,00 грн., що стверджується виписками з банківського рахунку позивача.

Таким чином сума основного боргу становить 193480,00 грн.

15 жовтня 2008 року позивачем направлялась на адресу відповідача претензія № 1546-10 з вимогою погасити заборгованість в розмірі 193480,00 грн., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

За таких обставин вимоги в частині стягнення основного боргу обгрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частинами 1, 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 8.1, 8.5 договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, встановлену умовами цього договору, а також нормами чинного законодавства України. В будь-якому випадку винна сторона зобов'язана на вимогу іншої сторони відшкодувати у повному обсязі збитки завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання за цим договором. За прострочення платежу покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи, що відповідачем допущено прострочення оплати отриманого товару, керуючись зазначеними умовами договору та Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" позивач нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення виконання зобов'язання відповідачем з 21.05.2008 року по 29.10.2008 року в сумі 20553,29 грн. (розрахунок доданий).

Суд приходить до висновку, що розмір нарахованої пені має бути зменшено з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 5.1, 6.1, 8.3 договору підставою для здійснення передачі товару за цим договором є отримання продавцем підтвердження оплати на умовах, визначених цим договором. Розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом 100% (сто відсоткової) попередньої оплати в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. У випадку невиконання покупцем зобов'язань по оплаті вартості замовленої продукції, продавець має право не здійснювати передачу цієї партії до моменту повної оплати покупцем її вартості.

Таким чином, вбачаючи на відсутність попередньої оплати в 100% розмірі, позивач мав право призупинити передачу товару з метою недопущення порушення зобов'язання по його оплаті і, як наслідок, нарахування неустойки. Однак вказаного зроблено не було. Відтак порушення зобов'язання відбулося частково з вини позивача.

За умовами ч. 2 ст. 616 Цивільного кодексу України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Враховуючи викладене, суд зменшує розмір нарахованої пені на 90%. Задоволенню підлягає пеня в сумі 2055,33 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, задоволенню підлягають нараховані позивачем інфляційні втрати в розмірі 5058,98 грн. Доданий розрахунок судом перевірено.

Відповідно до ст. 536 ЦК України та п. 8.7 договору задоволенню підлягають вимоги позивача в частині стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 21409,67 грн. Доданий розрахунок судом перевірено.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 222003,98 грн. (193480,00+2055,33+5058,98+21409,67=222003,98). Понесені позивачем судові витрати по справі, відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Розмір пропорції складає 92,3%.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного виробничо-комерційного товариства відкритого типу "Рівненська кондитерська фабрика" (33000, м. Рівне, вул. Хмільна, 30, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат" (30403, м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 31, ), р/р 5001 в Славутській філії АБ "Брокбізнесбанк", МФО 315063 - 193480 грн. 00 коп. основного боргу, 2055 грн. 33 коп. пені, 5058 грн. 98 коп. збитків від інфляції, 21409 грн. 67 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, 2219 грн. 83 коп. витрат по сплаті державного мита, 108 грн. 91 коп. витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя Тимошенко О.М.

підписано "27" листопада 2008 р.