КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2008                                                                                           № 8/385

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:           Синиці О.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Мариновський Л.І. – голова правління, Петровський Ф.А. (дов. від 17.04.2008р.);

від відповідача - Андишула А.М. (дов. від 14.04.2008р.),

Кулік Н.В. (довір. від 12.03.08р)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.06.2008

у справі № 8/385 (Катрич В.С.)

за позовом                               Асоціації "Київцукор"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія"

про                                                  визнання права власності на частку приміщення за адресою: м. Київ, вул.Кравченка, 17, оф.73

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.08р. у справі № 8/385 задоволено позовні вимоги „Асоціації „Київцукор”, визнано за асоціацією „Київцукор”, право власності на частку приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кравченка, 17, оф. 73 в розмірі 28,54 відсотка, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія”.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що згідно з договором від 28.08.01 Асоціація „Київцукор” орендувала у Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія” приміщення,

розташоване в квартирі № 73 будинку № 17 по вул. Кравченка в місті Києві. Договір оренди цього приміщення був укладений на тривалий термін з 28.08.01 до 01.01.2012р.

За згодою орендодавця Асоціація „Київцукор” квартиру № 73 по вул. Кравченка, 17 переобладнала під офіс, здійснивши капітальний ремонт і реконструкцію орендованого приміщення. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.05р. у справі № 2/518, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія”, було розірвано договір оренди приміщення від 28.08.01р., проведені позивачем поліпшення в офісі № 73 по вул. Кравченка, 17 в м. Києві неможливо відокремити без шкоди для приміщення. Суд першої інстанції зазначає, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач в силу частини 4 статті 778 Цивільного кодексу України стає її співвласником, частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.08р. у справі № 8/385, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Асоціації „Київцукор”.

В апеляційній скарзі ТОВ „Лізингова компанія” вказує на те, що Асоціацією „Київцукор поліпшення орендованого майна здійснені до 22.08.03р, а тому суд першої інстанції при вирішенні даного спору необґрунтовано застосував норми Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04, а стаття 272 Цивільного кодексу УРСР, що була чинна на час проведення ремонтних робіт, не передбачала права орендаря стати співвласником орендованого майна, в силу статті 58 Конституції України закони та нормативні акти не мають зворотної дії. Відповідач також зазначає, що згідно рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.05р. у справі № 2/518 ТОВ „Лізингова компанія” не погоджувало кошторис на проведення позивачем ремонтних робіт в орендованому приміщенні і такий факт має преюдиційне значення для вирішення цього спору, в матеріалах справи відсутні докази наявності письмової згоди відповідача на перебудову та перепланування орендованих приміщень, а також погодження відповідачем плану переобладнання приміщення під офіс, відповідно до статті 152 Житлового кодексу УРСР, пункту 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572 переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, а згідно статті 6 Житлового кодексу УРСР надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється, позивачем самовільно переобладнано житлове приміщення у нежитлове для використання його під офіс.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.07.08р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 14.07.08р. заслухані пояснення представників позивача і відповідача, досліджені матеріали справи. В процесі розгляду апеляційної скарги було з’ясовано, що відповідачем не в повному обсязі перераховано державне мито за подачу апеляційної скарги, у зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги було відкладено на 23.07.08р. та зобов’язано відповідача надати докази перерахування державного мита за подачу апеляційної скарги відповідно до підпункту „г” пункту 2 статті 3 декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

23.07.08р. в 10 год. 50 хв. представником ТОВ „Лізингова компанія” Кулік Н.В. через канцелярію Київського апеляційного господарського суду подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ „Лізингова компанія”, у зв’язку з відрядженням Кулік Н.В. з 22 по 24 липня 2008 року до м. Чернігова для надання рекомендацій керівництву ЗАТ „Чернігівський автозавод”.

Враховуючи, що в судовому засіданні 14.07.08р. приймав участь представник ТОВ „Лізингова компанія” Андишула А.М. і його пояснення по справі були заслухані судом в цьому судовому засіданні 14.07.08р., колегія суддів залишила без задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги.

23.07.08р. канцелярією Київського апеляційного господарського суду повідомлено про відвід головуючого по справі судді Капацин Н.В.

Для вирішення Головою Київського апеляційного господарського суду питання про відвід судді Капацин Н.В. оголошена перерва в судовому засіданні до 28.07.08р.

Ухвалою від 23.07.08р. Голова Київського апеляційного господарського суду залишив без задоволення заяву ТОВ „Лізингова компанія” про відвід судді Капацин Н.В.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

За договором від 28.08.01р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія” передало Асоціації „Київцукор” у тимчасове платне користування на умовах оренди приміщення, розташовані в квартирі № 73 по вулиці Кравченка, 17 в м. Києві загальною площею 102,3 кв.м. (т. 1, а.с. 18) Пунктами 2.1, 4.1 договору оренди сторони визначили термін його дії до 1 січня 2012 року для розміщення офісу.

Орендовані приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія” передані Асоціації „Київцукор” за актом прийому-передачі від 01.10.01р.

При прийомі-передачі приміщення для використання під офіс було встановлено, що це приміщення потребує ремонту, а саме: заміни дверей в кількості 9 шт., облаштування підлоги, заміни шести віконних пройомів, встановлення шести віконних решіток, часткової заміни трубопроводів та заміни шести радіаторів системи опалення, косметичного ремонту приміщень, заміни сантехнічного обладнання, водопроводу, перевлаштування електричної силової системи.

9 жовтня 2001 року сторони підписали протокол обстеження та погодження обсягів (основних) ремонтних робіт квартири (офісу) № 73 в будинку 17 по вул. Кравченка, яким визначені роботи, необхідні для капітального ремонту приміщення.

Згідно з договором № 176 від 14.06.02 Товариство з обмеженою відповідальністю „Кром” за замовленням Асоціації „Київцукор” виконало ремонтні роботи в приміщенні по вул. Кравченка, 17 кв. 73 (т. 1, а.с. 74). Кошторис на проведення ремонтних робіт, підписаний Асоціацією „Київцукор” і ТОВ „Кром”, і пункт 1.3 договору підряду № 176 від 14.06.02 передбачали проведення ремонтних робіт на суму 71 803,70 грн. (т. 1, а.с. 111). Експертним висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1487 від 27.02.07 було встановлено, що кошторис на проведення ремонтних робіт в кв. 73 по вул. Кравченка, 17 містить підпис директора ТОВ „Лізингова компанія” Проскурякова Сергія Вікторовича (т. 2, а.с.3). Тобто, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що обсяг ремонтних робіт квартири (офісу) № 73 по вул. Кравченка, 17 і кошторис на визначення вартості цих робіт погоджено з ТОВ „Лізингова компанія”.

Експертним висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1487 від 27.02.07 встановлено, що ремонтно-будівельні роботи в приміщеннях квартири № 73 по вул. Кравченка, 17 проведені згідно з кошторисом і пов’язані з реконструкцією та переобладнанням її приміщень зі зміною технічної характеристики приміщення та функціонального призначення, проведені поліпшення в офісі № 73 по вул. Кравченка, 17 неможливо відокремити без шкоди для його приміщень (т. 2, а.с. 6).

Пунктом 5.5 договору оренди від 28.08.01 передбачено, що вартість ремонту орендованого приміщення зараховується в рахунок орендної плати, зарахування провадиться після проведення ремонту на підставі кошторису, затвердженого Орендодавцем до початку виконання робіт та акту виконаних робіт, затвердженого Орендодавцем після проведення ремонту шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

До матеріалів справи позивачем не надано акту виконаних ремонтних робіт, з пояснень сторін слідує, що додаткова угода до договору оренди щодо обсягів виконаних робіт не укладалася.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги платіжні доручення, надані позивачем на обґрунтування вартості виконаних робіт, оскільки ці платіжні документи не мають прив’язки до об’єкту, який ремонтувався, а саме квартири (офісу) № 73 по вул. Кравченка, 17 (т.1, а.с. 33-45). Лише платіжні доручення № 76 від 30.07.02, № 117 від 30.10.02 (т.1, а.с. 36) на загальну суму 31 000 грн. підтверджують перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю „Кром” за виконані ремонтні роботи згідно договору № 176 від 14.06.02. Інших доказів фінансування ремонтних робіт орендованого приміщення за договором оренди від 28.08.01 позивачем не надано. Крім того, кошторис на проведення ремонтно-будівельних робіт сторонами узгоджено на суму 71 803,70 грн. В іншій частині, якщо і проводилися позивачем ремонтні роботи в орендованому приміщенні, як зазначає позивач на суму 86 575 грн., відповідач згоди на це не давав.

27 липня 2006 року Асоціація „Київцукор” звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія” про визнання права власності в розмірі 28,54% на частку приміщення за адресою: м. Київ, вул. Кравченка, 17, офіс 73 з огляду на те, що Асоціацією „Київцукор” на поліпшення орендованого майна затрачено 86 575 грн. і створено нову річ (офісне приміщення) з новим цільовим призначенням.

Матеріали справи не містять доказів, що ТОВ „Лізингова компанія” давала згоду на переобладнання квартири в житловому будинку під офіс. Надання відповідачем згоди на проведення ремонтних робіт в квартирі № 73 по вул. Кравченка, 17 не підтверджує згоди на переобладнання квартири під офіс.

Згідно з частиною 4 статті 778 Цивільного кодексу України наймач стає співвласником найманого майна, якщо створено нову річ в результаті поліпшення речі зробленого за згодою наймодавця.

Акт прийому-передачі приміщення від 01.10.01 (т.1, а.с. 26), протокол обстеження від 09.10.01 (т.1, а.с. 27), кошторис на проведення ремонтно-будівельних робіт (т.1, а.с. 111) вказують на перелік робіт, проведення яких необхідне для використання орендованого приміщення. Тобто, без проведення цих робіт позивач не міг би використовувати орендоване приміщення за призначенням.

Разом з тим, передчасним є твердження позивача те, що в результаті поліпшення орендованого приміщення ним створено нову річ, а саме із житлової квартири зроблено нежитлове (офісне) приміщення, оскільки для переобладнання (перепланування) житлового приміщення необхідні спеціальні дозволи і в силу ст. 152 Житлового кодексу УРСР, п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Ні дозволу на переобладнання (перепланування) квартири № 73 в будинку 17 по вул. Кравченка в нежитлове приміщення (офіс), ні доказів реєстрації нежитлового приміщення органами державної реєстрації, як цього вимагає Закон України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, позивач не надав, а тому у позивача відсутні правові підстави стверджувати про створення нової речі (офісного приміщення) після його ремонту (поліпшення).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Асоціації „Київцукор” не обґрунтовані і не підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.08р. по даній справі підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія”.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.08р. у справі № 8/385.

3. В позові Асоціації „Київцукор” відмовити.

4. Стягнути з Асоціації „Київцукор” (м. Київ, вул. Кравченка, 17, оф. 73, код 00372411) на користь ТОВ „Лізингова компанія” (м. Київ, вул. Прорізна, 4, код 25636035) 435 грн. державного мита за подачу апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 8/385 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Пашкіна С.А.

30.07.08 (відправлено)