ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2008 р.

Справа № 6/108-08-2865

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді Лавренюк О.Т.

суддів Савицького Я.Ф., Величко Т.А.

Згідно розпорядження голови суду В.С. Балуха від 24.11.2008 р. № 176 для розгляду справи в складі суддів Одеського апеляційного господарського суду здійснено заміну судді Гладишевої Т.Я. на суддю Величко Т.А.

при секретарі судового засідання: Кубік О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Волохов С.В., дов. № 4 від 20.06.2008 р.

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртрейдер” (далі по тексту - ТОВ “Укртрейдер”)

на рішення господарського суду Одеської області від 12.09.2008 р.

по справі № 6/108-08-2865

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „РТ-Тредіс” (далі по тексту - ТОВ „РТ-Тредіс”)

до ТОВ „Укртрейдер”

про стягнення 963835,08 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ТОВ „РТ-Тредіс”, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача –ТОВ „Укртрейдер” 963 385,08 грн., вказуючи, що 02.04.2008 р. між ТОВ „РТ-Тредіс” та ТОВ „Укртрейдер” було укладено договір № 02/04-08 купівлі-продажу феронікілю та підписана специфікація до договору. Відповідно до Договору та специфікації ТОВ „РТ-Тредіс” перераховує на розрахунковий рахунок ТОВ „Укртрейдер” попередню оплату в розмірі 70 відсотків від вартості продукції, а саме 500 000,00 грн., а ТОВ „Укртрейдер” на протязі 15 днів з моменту укладення Договору постачає на склад ТР-Тредіс” феронікель ФН-5М (в кількості 5,0 т чистого нікелю), після чого здійснюється повний розрахунок за поставлену продукцію.

На виконання умов Договору Позивач перерахував Відповідачу обумовлену Договором суму попередньої оплати, однак поставку продукції Відповідач не здійснив, попередню оплату повернув в розмірі 20 000,00 грн., суму в розмірі 480 000,00 грн не повернув, що і зумовило звернення до суду.

Крім того, у зв’язку з невиконанням Договору ТОВ „РТ-Тредіс” понесло збитки (відсотки по кредиту) на суму 22544,49 грн. та не отримало прибуток в розмірі 173 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.09.2008 р. по справі № 6/108-08-2865 (суддя Демешин О.А.) позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг у розмірі 458 500,00 грн., 3% річних у розмірі 3540 грн., неустойка у розмірі 34 575,00 грн., збитки у вигляді втраченої вигоди –144 166,66 грн., пеня –946,85 грн. витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором поставки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТОВ „Укртрейдер” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати.

27.10. 2008 р. ТОВ „Укртрейдер” надало додаткове обґрунтування до апеляційної скарги, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції ст. 625 ЦК України, неналежну оцінку письмових доказів.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу в частині стягнення 3% річних та стягнення упущеної вигоди і просить рішення в частині стягнення упущеної вигоди скасувати, в задоволені позову в цій частині відмовити, 3% річних стягнути за період з 29.06.2008 р. по 01.07.2008 р.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги в цій частині заперечує з мотивів, викладених в відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 02.04.2008 р. між сторонами було укладено Договір поставки № 02/04-08, до умов якого відповідач зобов’язався поставити, а позивач прийняти та оплатити продукцію в кількості і номенклатурі, передбачених специфікацією до Договору.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що позивач (покупець) за 10 календарних днів до поставки продукції мав здійснити передплату в розмірі 70% від вартості продукції, що поставляється.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за прострочення або недопоставку продукції відповідач (постачальник) сплачує покупцю неустойку в розмірі 5% від суми недопоставленої в строк продукції.

Пунктом 8.6 передбачено, що у випадку оплати продукції на умовах передплати та у випадку прострочення поставки продукції більш ніж на 5 днів за межами строку, визначеного у специфікації, позивач (покупець) має право відмовитись від отримання продукції, письмово повідомивши про це постачальника (відповідача). При цьому відповідач (постачальник) зобов’язаний на протязі 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення про відмову прийняти продукцію перерахувати на розрахунковий рахунок позивача (покупця), вказану в Договорі суму передплати за непоставлену продукцію, зі сплатою неустойки відповідно до п. 8.3 Договору. За прострочення повернення передплати відповідач (постачальник) сплачує позивачу (покупцю) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповерненної суми за кожен день прострочки.

02.04.2008 р. сторони підписали специфікацію № 1 до Договору на загальну суму поставки продукції –707 000,00 грн., термін поставки –до 15.04.2008 р.

На виконання умов Договору позивач здійснив передплату у розмірі 500 000,00 грн.

24.04.2008 р. Сторони уклали додаткову угоду до Специфікації № 1, якою встановили термін поставки до 20.05.2008 р. та вартість продукції 691 500,00 грн., однак у вказаний строк відповідач поставку продукції не здійснив.

21.05.2008 р. позивач направив відповідачу лист з вимогою повернути 100 000,00 грн., однак було повернуто лише 20 000,00 грн.

11.06.2008 р. позивач направив відповідачу претензію № 8, в якій повідомив про відмову від отримання продукції, та звернувся з вимогою про повернення залишку попередньої плати та сплати неустойки.

Відповідач на претензію не відповів, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, про розірвання Договору поставки, стягнення попередньої оплати, неустойки, пені та упущеної вигоди.

Судом першої інстанції на підставі ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, з урахуванням сплаченої відповідачем попередньої плати стягнуто з відповідач на користь позивача борг у розмірі 458 500,00 грн., 3% річних у розмірі 3540,00 грн., неустойка у розмірі 34 575,00 грн., збитки у вигляді втраченої вигоди –144 166,66 грн., пеня –946,85 грн. витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу.

Відповідач не заперечує проти стягнення суми неповерненої передплати, неустойки, пені та витрат по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу у розмірах, які вказав суд першої інстанції.

Судова колегія, аналізуючи висновки суду в частині стягнення пені, неустойки, витрат по сплаті державного мита та на ІТЗ судового процесу, вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення неповерненої передплати, неустойки, пені та витрат по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу у вищевказаних розмірах і рішення суду в цій частині правового аналізу не потребує.

Відносно стягнення 3% річних, судова колегія вважає, що в цій частині рішення суду підлягає зміні, оскільки судом першої інстанції встановлено, що грошове зобов’язання Відповідача –повернення грошової суми передплати - виникло не 02.04.2008 р., а 29.06.2008 р., у зв’язку з чим 3% річних слід розраховувати з 29.06.2008 р. по 01.07.2008 р., тобто відповідач повинен сплатити позивачу 3% річних у розмірі 118,02 грн. (80000*3% =14400 грн./366 днів=39,34*3=118,02 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача неодержаних доходів (упущеної вигоди) на загальну суму 144 166,66 грн., місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позивачем зазначених позовних вимог. Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Господарський суд Одеської області, задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача неодержаних доходів не обґрунтував належними та допустимими доказами, чи дійсно мали місце збитки та в чому полягає причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням відповідачем укладеного договору та упущенням позивачем вигоди. Не надано позивачем таких доказів і суду апеляційної інстанції, тоді як з матеріалів справи вбачається, що договір № /202 було укладено між позивачем та ВАТ «Металургічний комбінат «Азовсталь»14.01.2008 р., тобто до укладення Договору між позивачем та відповідачем і, таким чином, позивач, зобов’язавшись за договором від 14.01.2008 р. поставити ВАТ «Металургічний комбінат «Азовсталь»продукцію діяв на власний розсуд та ризик, оскільки його зобов’язання на цей час не було забезпечено будь-яким договором.

Специфікація, укладена між Позивачем та ВАТ «МК Азовсталь»02.04.2008 р. не може бути підставою для задоволення позову в частині стягнення упущеної вигоди.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - зміні.

Керуючись cm.cm. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ “Укртрейдер” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 12 вересня 2008 року по справі № 6/108-08-2865 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртрейдер” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „РТ-Тредіс” борг у розмірі 458500,00 грн, 3% річних –118,02 грн, неустойку –34575,00 грн., пеню - 946,85 грн., державне мито –6632,29 грн., витрати на ІТЗ судового процесу 116,70 грн.

В решті позовних вимог відмовити.”

Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.А. Величко