КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

22.10.08 р.                                                                                          № 14/170-08/19

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Разіної Т. І (доповідач по справі),

суддів:

Фаловської І.М.

Чорногуза М. Г.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Супрун Н.М. –директор, згідно наказу від 27.03.2006 р.; Кирилова Р.І. –представник за дов. б/н від 25.03.2008 р.;

від відповідача за первісним позовом: Параніч А.М. –представник за дов. № 08/03-28 від 12.03.2008 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад»на рішення господарського суду Київської області від 14.07.2008 р. у справі № 14/170-08/19 (суддя Карпечкін Т.П.),

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Нова справа», м. Київ,

до: товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад», смт. Баришівка,

про стягнення 72039,08 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад», смт. Баришівка,

до: товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Нова справа», м. Київ,

про стягнення 52000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство «Нова справа»(далі по тексту –ТОВ «Агентство «Нова справа», позивач за первісним позовом) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад», (далі по тексту –ТОВ «Єврофасад», відповідач за первісним позовом) про стягнення 72039,08 грн. боргу, а також державного мита в сумі 720,39 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2008 р. позовну заяву ТОВ «Агентство «Нова справа»було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №14/170-08.

У квітні 2008 р. ТОВ «Єврофасад»звернулося до господарського суду Київської області із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Агентство «Нова справа»про стягнення 52000 грн. збитків, а також державного мита в сумі 520,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.04.2008 р. зустрічну позовну заяву ТОВ «Єврофасад»було прийнято до розгляду у справі №14/170-08/19.

Заявою у справі № 14/170-08/19 (а.с. 100) ТОВ «Єврофасад»уточнило зустрічні позовні вимоги та просить стягнути з ТОВ «Агентство «Нова справа»суму витрат, пов’язаних із завершенням невиконаних підрядником робіт та усуненням виявлених недоліків, що складає 21574,00 грн. та вартість надлишку неповернених підрядником матеріалів у сумі 89309,89 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 14.07.2008 р. у справі № 14/170-08/19 первісний позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Еврофасад»на користь ТОВ «Агентство «Нова справа»72039,08 грн., 720,39 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду в частині задоволення первісного позову мотивоване тим, що відповідач за первісним договором не виконав зобов’язання за договором, внаслідок чого за ним виникла заборгованість. Щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем за зустрічним позовом направив претензію відповідачу за зустрічним позовом з порушенням встановленого строку, також позивачем за зустрічним позовом не доведено наявність збитків.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду Київської області, ТОВ «Еврофасад»звернулось до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 12.08.2008р. (зареєстрована 14.08.2008 р. господарським судом Київської області за вх. №11325), в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 14.07.2008 р. у справі №14/170-08/09 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, у первісному позові - відмовити.

06.10.2008 р. скаржник через відділ документального забезпечення суду надав письмові доповнення (обґрунтування) до апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі та доповненнях, скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд зробив висновки, що не відповідають матеріалам справи при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.09.2008 р. апеляційна скарга відповідача була прийнята до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді Фаловська І.М., Чорногуз М.Г. і призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, вважають її необґрунтованою, а рішення місцевого господарського суду –законним, тому просили залишити його без змін.

21.10.2008 р. позивач надав через відділ документального забезпечення суду відзив на апеляційну скаргу від 30.09.2008 р., в якому не погодився з доводами апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення місцевого господарського суду.

У судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 22.10.2008 р. відповідно до ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно було встановлено місцевим господарським судом, між товариством з обмеженою відповідальністю «Єврофасад»та товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство «Нова справа»було укладено договір від 08.09.2006 року № НС-НБК-28/1.06 (а.с. 6-9) (далі - договір), відповідно до умов якого замовник (відповідач за первісним позовом) доручив, а підрядник (позивач за первісним позовом) прийняв на себе зобов'язання виконати облицювання фасаду системою вентильованих фасадів з використанням фасадної плити «КраспанКолор»будинку № 2 забудови території між бул. Кольцова, вул. Картвелишвілі та вул. Ульянова у Святошинському районі м. Києва (далі –об’єкт) з матеріалів замовника.

Обсяг, характер, вартість робіт, передбачених в п. 1.1 договору, визначається кошторисами (додаток А, додаток Б), погодженими сторонами, і які є невід'ємною частиною договору. Загальна кількість матеріалів по кошторисам визначається на підставі робочої документації для облаштування фасаду та по фактичних обсягах виконаних робіт (п. 1.2 договору). У випадку, якщо в процесі виконання цього договору виникне необхідність виконати додаткові роботи, не передбачені умовами цього договору (додаток А, додаток Б), сторони укладають відповідні кошториси до цього договору (п. 1.3 договору). Роботи, що є предметом цього договору, повинні бути виконані підрядником згідно графіків проведення робіт (додаток В) при дотриманні замовником умов розділу 4 (п. 3.1 договору). Попередня загальна вартість робіт складає 253079,42 грн. остаточна вартість робіт встановлюється по фактичним обсягам виконаних робіт (п. 4.1 договору). Оплата за роботи проводиться у декілька етапів відповідно до графіка оплат (додаток Г), який є невід'ємною частиною договору. Матеріали поставляються замовником відповідно до будівельної необхідності. Оплата вважається проведеною з моменту зарахування грошей на рахунок підрядника (п. 4.2 договору). Акти приймання виконаних робіт КБ-2в і довідку про вартість (форма № КБ-3) надаються підрядником замовнику за фактом виконаних робіт щомісячно не пізніше 24 числа, згідно графіка проведення робіт (додаток В) (п. 5.1 договору). Приймання виконаних робіт проводиться замовником або уповноваженим представником замовника по фактично виконаним обсягам робіт на об’єкті. Приймання оформлюється відповідними актами приймання виконаних робіт (п. 5.2 договору). Роботи виконані підрядником і прийняті замовником, вважається виконаними належним чином з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних робіт. Замовник повинен на протязі трьох днів після отримання акту приймання виконаних робіт прийняти або відмовити в прийнятті виконаних робіт (п. 5.3 договору). Під мотивованою відмовою слід розуміти невідповідність виконаних робіт вимогам державних норм і правил, технічним і технологічним документам на матеріали, що поставляються, і робочій документації для влаштування фасаду (п. 5.4 договору). У разі мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи, сторонами укладається дефектний акт з переліком претензій замовника і з вказівкою необхідних доробок і терміну їх проведення. Підрядник усуває дефекти згідно акта за свій рахунок і в терміни вказані в дефектному акті (п. 5.5 договору). Підрядник несе відповідальність за передані йому матеріали, згідно актів передачі матеріалів для проведення робіт. У розмірі їх вартості або суми на яку знизилась їх вартість у разі пошкодження. У разі перевитрат матеріалів підрядником для проведення робіт по договору зверх норми закладеної робочій документації переданої підряднику для проведення робіт та неможливістю довести таку необхідність перевитрати, підрядник сплачує додатково необхідний матеріал за свої кошти (п. 8.4 та п. 8.5 договору). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором (п. 2.3 договору).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач за первісним позовом зобов'язання за договором виконав, що підтверджується копією додатку А - попередній кошторис № 1 в договірних цінах робіт і послуг до договору на суму робіт 253079,42 грн., копією додатку Д - кошторис матеріалів, робіт і послуг до договору на суму 129252,92 грн., копією додаткової угоди № 1 від 5 квітня 2007 року до договору на додаткові роботи за договором на суму 39928,58 грн., копією кошторису № 1 в договірних цінах робіт і послуг від 24 квітня 2007 року на суму 7914,30 грн., копією додаткової угоди № 2 від 4 червня 2007 року на суму додаткових робіт 1044,82 грн., копією протоколу узгодженої ціни на виконання робіт від 4 червня 2007 року на суму 49253,79 грн., копіями актів передачі матеріальних цінностей та копіями актів приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідач за первісним позовом частково розрахувався з позивачем за роботи виконані в липні 2007 року та не підписав акти виконаних робіт, в результаті чого за ним виникла заборгованість в розмірі 72039,08 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. Згідно п. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідач за зустрічним позовом прийняв роботи, але не підписав актів прийому-передачі робіт, зазначаючи в листі № 28/15-02 від 14 серпня 2007 року про те, що роботи виконані із дефектами.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Відповідач за первісним позовом своїм правом заявити клопотання про призначення експертизи не скористався, тому його посилання на недоліки у виконаній роботі не підтверджені способом, встановленим законом.

Таким чином, належних доказів наявності недоліків у виконаній роботі апелянтом не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення первісного позову повністю.

Заперечення апелянта щодо об’ємів виконаних робіт спростовується наступними доказами: актом виконаних робіт за липень 2007 р. (облицювання фасадною плитою «Краспан») на загальну суму 29832,97 грн., актом виконаних робіт за липень 2007 р. (монтаж алюмінію на екранах балконів на 1-3 поверсі) на загальну суму 18267,84 грн., актом виконаних робіт за липень 2007 р. (облицювання фасаду плитою «Каспан-Стоун»на 1-3 поверсі) на загальну суму 16730,52 грн.

За зустрічним позовом позивач просить суд стягнути з відповідача збитків спричинених внаслідок усунення недоліків які допущені при виконанні робіт відповідачем за зустрічним позовом та в наслідок перевитрачених відповідачем за зустрічним позовом матеріалів.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України та ч. 1 ст. 224 ГК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включають: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

Враховуючи, що скаржником не доведено наявності недоліків у виконаній відповідачем за первісним позовом роботі, колегія суддів вважає безпідставною вимогу про стягнення збитків, оскільки, за таких умов, відсутній склад господарського правопорушення.

За оцінкою колегії суддів, позивач не довів наявність збитків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Отже суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, на підставі наявних в справі матеріалів та отриманих від сторін в процесі апеляційного провадження пояснень, прийшла до висновку що відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачається, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад»на рішення господарського суду Київської області від 14.07.2008 р. у справі № 14/170-08/19 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 85, 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад»на рішення господарського суду Київської області від 14.07.2008 р. у справі № 14/170-08/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 14.07.2008 р. у справі № 14/170-08/19 залишити без змін.

Копію постанови апеляційної інстанції надіслати сторонам по справі.

Справу № 14/170-08/19 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                      Разіна Т. І

Судді:

Фаловська І.М.

Чорногуз М. Г.

Дата відправки 06.10.08