ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№ 18/339

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України на рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2006 року у справі № 18/339 за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Самбір консалт лімітед” до Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку "Актив-банк" про спонукання до виконання дії

УСТАНОВИВ:

У червні 2006 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про зобов’язання вчинити дії щодо купівлі на міжбанківському валютному ринку України іноземної валюти за портфельними інвестиціями у разі повного або часткового припинення володіння іноземним інвестором цінними паперами емітованими резидентами, а також повного або часткового повернення прибутку, доходів, інших коштів, одержаних від володіння іноземним інвестором цінними паперами , емітованими резидентами, без посередництва резидента –торговця цінними паперами, за наданими відповідно до чинного законодавства документами:

-заявою про купівлю іноземної валюти;

-нотаріально засвідченою копією договору (угоди, контракту) про інвестиційну діяльність, що свідчить про придбаня іноземним інвестором цінних паперів резидентів, з документальним підтвердженням його виконання (зокрема, глобальний сертифікат, договір підписки на акції, виписка реєстратора з реєстру акціонерів та з рахунку іноземного інвестора в депозитарії тощо);

-випискою (довідкою )банку про фактичне надходження іноземної валюти в Україну;

Доповідач-Вовк І.В.

-засвідченою у встановленому порядку копією довідки повноважного органу про сплачений нерезидентом в Україні податок на прибуток (доходи) або легалізованою довідкою (чи її нотаріально засвідченою копією), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою Україною укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування доходів;

-оригіналом або засвідченою у встановленому порядку копією звіту про оцінку (акта оцінки) ринкової вартості цінних паперів, складеного суб’єктом оціночної діяльності, відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні";

-копією сертифіката суб’єкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна України, який підтверджує право зазначеного субєкта на здійснення оцінки майна у вигляді цінних паперів;

Без витребування наступних документів:

-копії інформаційного повідомлення про внесення іноземної інвестиції з відміткою органу, який здійснює державну реєстрацію іноземних інвестицій, про повне або часткове вилучення інвестицій;

-офіційного повідомлення про лістинг цінних паперів;

- виписки (довідки) іноземного банку (іноземних банків) про проведення розрахунків між нерезидентами за об’єкт інвестування;

-без спонукання сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі іноземної валюти, тобто без обов’язкового надання ним платіжних доручень про перерахування збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, а також без утримання суми цього збору з коштів, що перераховуються на купівлю іноземної валюти, і відповідно , без заповнення (зазначення) позивачем і відповідачем відповідних реквізитів щодо збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі іноземної валюти в заявах позивача про купівлю іноземної валюти і без передбачення окремим рядком у заявах про купівлю іноземної валюти додаткового збору на обов’язкове державне пенсійне страхування (незалежно від вимог підзаконних нормативних актів).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що п.2 ст.2, ст.ст. 3,7 Угоди , укладеної між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про сприяння і взаємний захист інвестицій від 10.02.1993 року , яким заборонено перешкоджання розпорядженню інвестиціями, а також гарантовано інвесторам необмежений переказ інвестицій і доходів; що ст.13 Конвенції між Урядом України і Урядом сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.12.1993 року, згідно з якою доходи позивача від відчуження цінних паперів оподатковуються тільки у Сполученому Королівстві Великобританії і Північної Ірландії, у зв'язку з чим утримання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування завдає збитків позивачу.

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.07.2006 року позов задоволено.

В апеляційному порядку зазначене рішення суду першої інстанції не переглядалось.

У касаційному поданні заступник прокурора вважає, що судом прийнято рішення, яке стосується прав та інтересів держави та порушено вимоги закону, і тому просить прийняте ним рішення скасувати та в позові відмовити.

Відзиви на касаційну скаргу від сторін до суду не надходили.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняте у ній судове рішення, суд вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, що між сторонами було укладено договір від 04.04.2006 року № 0404/08 на відкриття та обслуговування інвестиційних рахунків, позивач є резидентом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, з яким Україною укладено Конвенцію між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року.

За договором купівлі-продажу цінних паперів №Т62-2/06 від 15.05.2006 року позивач придбав у ТзОВ "Український брокерський дім" акції ВАТ "Гідробетон" номінальною вартістю 0,25 грн. у кількості 123 240 шт. і виконання вказаного договору підтверджується випискою про обіг на рахунку в цінних паперах станом на 15.05.2006 року.

Згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів №Т/5-2-06 від 16.05.2006 року зазначені акції у кількості 118 214 шт. були продані ТзОВ Фінансова група "Партнер". Виконання вказаного договору підтверджується випискою про обіг на рахунку в цінних паперах станом на 17.05.2006 року. отримані кошти в сумі 49 649,88 грн.(грошова сума за акції за відрахуванням комісійної винагороди ) зараховано на інвестиційний рахунок позивача №13. відкритий у відповідача на підставі договору за №0404/08 від 04.04.2006 року про відкриття та обслуговування інвестиційного рахунку.

18.05.2006 року позивачем в особі представника Ахмедзянової І.А., яа діяла на підставі довіреності від 12.09.2005 року, була подана до відповідача заява про купівлю іноземної валюти, а саме доларів США, з метою повернення коштів, одержаних від володіння позивачем цінними паперами, емітованими резидентами України.

Листом №22/8 від 22.05.2006 року відповідач відмовив позивачу у виконанні заяви про купівлю іноземної валюти або банківських металів, у зв’язку з невідповідністю форми заяви п.3 Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740, а саме, у зв’язку з не передбаченням в заяві окремим рядком додаткового збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, а також у зв’язку з тим , що заяву подано за відсутності додання повного пакету документів , визначених п.п.б п.2 глави 3 розділу ІІІ Правил №281; та у зв’язку з тим, що відповідно до Положення №280 портфельний інвестор не може направляти до банку заяви на купівлю іноземної валюти, а має здійснювати купівлю через торговця цінними паперами.

Відповідно до роз’яснень, викладених у п.п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “ Про судове рішення ”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржене рішення суду першої інстанції цим вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції посилався на те, що справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при здійсненні операції з купівлі іноземної валюти для позивача не відповідає вимогам Угоди, укладеної між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про сприяння і взаємний захист інвестицій від 10.02.1993 року, відповідно до ст.3 якої при продажі цінних паперів українських емітентів та перерахуванні коштів, отриманих від таких операцій на інші рахунки національні інвестори в Україні не зобов’язані сплачувати будь-які збори, у тому числі збір на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Проте, місцевий господарський суд не врахував положення статті 98 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" якою встановлено, що збір з купівлі-продажу валюти протягом 2006 року справляється з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 1,3 відсотка. Платниками такого збору є юридичні особи-резиденти, нерезиденти, постійні представництва юридичної особи-нерезидента, власники корпоративних картрахунків іноземної валюти, банки-члени міжнародних платіжних систем, уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами та фізичні особи, в тому числі нерезиденти, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкових іноземних валют. Банки та їх установи зобов'язані нараховувати, утримувати та одночасно із подачею заявки на купівлю іноземної валюти, здійснювану ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачувати до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1,3 відсотка від суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, зазначеної у такій заявці, вести податковий облік та подавати звітність органам Пенсійного фонду України.

До того ж, роз'ясненням Національного Банку України та Пенсійного фонду України від 07.04.2006 року №13-116/1314-3774, №4250/03-20 до постанови Кабінету Міністрів України від З листопада 1998 року № 1740 (зі змінами та доповненнями) вказано, що уповноваженим банкам при купівлі безготівкової іноземної валюти для клієнтів-резидентів тих країн, з якими Україною підписано та ратифіковано міжнародні договори про усунення подвійного оподаткування, слід враховувати, що об'єктом, з якого справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти, є не прибуток (доход), а сума купівлі безготівкової іноземної валюти, і тому вони повинні сплачувати цей збір.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 188 внесено зміни до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, які полягають в тому, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти сплачують юридичні особи - резиденти, нерезиденти, постійні представництва юридичної особи - нерезидента, власники корпоративних картрахунків іноземної валюти, банки - члени міжнародних платіжних систем, уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами та фізичні особи, в тому числі нерезиденти, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти.

Таким чином, прийнятим судовим рішенням порушено охоронювані законом права та інтереси держави в особі Пенсійного фонду України.

За таких обставин, оскаржене рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обгрунтованим, і тому воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір відповідно до вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2006 року скасувати, і справу № 18/339 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя В.Перепічай

Судді І.Вовк

П.Гончарук