КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2008                                                                                           № 3/264

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:           Вербицької О.В.

Шапрана В.В.

За участю представників:

від позивача - Шаповалова І.В.

від відповідача 1 - Філон В.І.

від відповідача 2 - Костишена В.А. від третьої особи - Філон І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Укртрансфармація"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.08.2008

у справі № 3/264 (Сівакова В.В.)

за позовом                               Державного підприємства "Укртрансфармація"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 1 Трансфарм"

Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

треті особи           ДТГО "Південно-Західна залізниця" в особі Вокзалу станції Київ-Пасажирський

про                                                  визнання договору № 3964 від 20.12.2007 недійсним

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Укртранфармація» про визнання договору № 3964 від 20.12.2007, укладеного між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» в особі Вокзалу станції Київ-Пасажирський (балансоутримувач), Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 1 Трансфарм» (орендар) про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 2/99 від 28.04.1999, укладеного між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» в особі станції Київ-Пасажирський (орендодавець) та Державним госпрозрахунковим підприємством Аптека № 1 (орендар), недійсним.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.08.2008 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Укртрансфармація» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник посилається на те, що відповідач навмисно стверджує факт свого правонаступництва з метою укладення договору оренди, стороною якого він не може виступати на законних підставах.

Відповідач-1 та відповідач-2 просили суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Третя особа підтримує вимоги позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2008 р. апеляційну скаргу Державне підприємство «Укртрансфармація» прийнято до провадження та призначено справу № 3/264 до розгляду на 25.09.2008 р.

25.09.2008 р. В судовому засіданні оголошено перерву до 07.10.2008 р. В порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням В.о. голови Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2008 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 3/264 доручено колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. – головуючий, судді – Вербицька О.В., Шапран В.В.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.04.1999 р. Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-західна залізниця» та Державне підприємство «Госпрозрахункова аптека № 1 ст. Київ» уклали договір оренди державного майна.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передав, а орендар прийняв у платне орендне користування приміщення та частину в будівлі головного вокзалу загальною площею 19,1 кв.м., що знаходиться на балансі станції Київ-Пасажирський.

Строк дії договору з 01.11.1998 р. по 01.11.2004 р.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов’язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (п. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека № 1 Трансфарм» звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з проханням внести зміни та доповнення до договору оренди державного майна № 2/99 від 28.04.1999 р. шляхом укладення договору оренди державного майна.

20.12.2007 р. між відповідачем-1, відповідачем-2 та третьою особою було укладено договір оренди № 3964 про внесення змін та доповнень до договорів оренди нерухомого майна № 2/99 від 28.04.1999 р., відповідно до якого третя особа та відповідач-2 передав, а відповідач-1 прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, загальною площею 25,63 кв. м., розміщене за адресою м. Київ, вул. Привокзальна площа,1, що знаходиться на балансі Вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіального-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», вартість якого за експертною оцінкою станом на 30.06.2007 становить 392663,00 грн. Майно було передано в оренду з метою розміщення аптечного пункту.

Пункт 11.2 договору № 3964 від 20.12.2007 р. визначає, що з моменту підписання спірного договору чинність договору оренди № 2/99 від 28.04.1999 р. втрачає свою чинність.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що Відповідач-2 не заперечується факт звернення з пропозицією щодо укладання спірного договору оренди до нього відповідача 1 та третьої особи, а в подальшому і укладання спірного договору.

Пропозицію укласти договір може зробити кожна із сторін майбутнього договору (стаття 641 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору , то ця дія є прийняттям пропозиції.

В силу статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Враховуючи, що позивач не звертався ні до третьої особи ні до відповідача-2 з відповідними заявами про укладення договору оренди державного майна на спірний об’єкт, права та обов'язки позивача укладенням спірного договору № 3964 від 20.12.2007 про внесення змін та доповнень до договорів оренди нерухомого майна що належить до державної власності від 28 квітня 1999 року № 2/99 порушено не було.

Твердження апелянта, що він є єдиним належним правонаступником прав та обов’язків Державного підприємства «Госпрозрахункова аптека № 1 ст. Київ» є необґрунтованим з огляду на таке.

Правонаступництво - перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 223181 Серія АБ в державному реєстрі на даний час знаходиться Державне підприємство «Госпрозрахункова аптека № 1 на станції Київ», а тому Державне підприємство «Госпрозрахункова аптека № 1 на станції Київ» перебуває у державному реєстрі як окреме підприємство.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір № 3964 від 20.12.2007 р., укладений між відповідачем-1, відповідачем-2 та третьою особою укладено відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, в даному випадку, заявником всупереч вимог вказаної норми закону, не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 12.08.2008 року у справі № 3/264 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Державного підприємства «Укртрансфармація» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 12.08.2008 року у справі № 3/264 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Укртрансфармація»- без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко В.В.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Шапран В.В.

10.10.08 (відправлено)