ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 р.

№
23/294

Вищий господарський суд України
у складі колегії  суддів :

головуючого

Овечкіна
В.Е.,

суддів

Чернова
Є.В., Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача

- Менюк
С.А.,

відповідача скаржників

- не
з'явився,  - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні    касаційні скарги

ОСОБА_1 та ТОВ "Альга Україна
ГмбХ"

на
рішення

від
21.09.2007 господарського суду м.Києва

у
справі

№23/294

за  позовом

ВАТ
"Київенергобуд"

до

ЗАТ
"ТРП"

про

витребування
майна з чужого незаконного володіння

В
судовому засіданні оголошувалася перерва з 17 червня по 1 липня 2008 року.

До
початку судового засідання, яке відбулося 1 липня 2008 року, надійшло
клопотання ТОВ
"Альга Україна ГмбХ" про залучення до матеріалів справи попереднього
договору купівлі-продажу майна від 20.08.2007 та листа голови комітету
Верховної Ради України з питань забезпечення правоохоронної діяльності від
09.06.2008, яке (клопотання) підлягає відхиленню з тих мотивів, що згідно
імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
м.Києва від 21.09.2007 (суддя Домнічева І.О.) позов задоволено - витребувано з
чужого незаконного володіння ЗАТ "ТРП" нерухоме майно, а саме
автотранспортне підприємство (АТП) (незавершене будівництво), розташоване по
вул.Пухівській,1-а в м.Києві, вилучивши його у відповідача та передавши
позивачу. Рішення мотивоване обставинами внесення позивачем до статутного фонду
ЗАТ "ТРП" у жовтні 1999 року лише незавершеного будівництва вартістю
211889 грн. за вказаною адресою, а не всього майна АТП балансовою вартістю
4592763,84 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.11.2007 (судді: Зеленін В.О., Рєпіна Л.О., Дикунська
С.Я.) рішення скасовано, у позові відмовлено у зв'язку з недоведеністю позовних
вимог.

Постановою Вищого господарського
суду України від 25.02.2008 постанову Київського апеляційного господарського
суду від 22.11.2007 у даній справі скасовано, а рішення господарського суду
м.Києва від 21.09.2007 залишено без змін.

Громадянин
ОСОБА_1 та ТОВ "Альга Україна ГмбХ" у поданих касаційних скаргах та
доповненнях до них просять рішення скасувати та передати справу на новий
розгляд до господарського суду м.Києва, посилаючись на прийняття судом рішення
стосовно прав та обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі.
Зокрема, ОСОБА_1 вважає, що оскаржуване рішення зачіпає його права, як
акціонера ЗАТ "ТРП", оскільки стосується витребування майна у ЗАТ
"ТРП", належного останньому на праві власності, а вартість належних
ОСОБА_1 акцій ЗАТ "ТРП" залежить саме від майнового стану ЗАТ
"ТРП". Інший скаржник також вказує на порушення оскаржуваним рішенням
свого права на викуп спірного нерухомого майна, значна частина якого (нежилі
приміщення площею 1200 кв.м.) є об'єктом оренди за договором оренди від
01.02.2007, укладеним між ЗАТ "ТРП" та ТОВ "Альга Україна
ГмбХ", оскільки по закінченню терміну дії вказаного договору орендар
набуває права на викуп орендованого нерухомого майна.

Колегія
суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності
застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права і заслухавши
пояснення присутніх у засіданні представників сторін та скаржників, дійшла
висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, касаційна скарга ТОВ
"Альга Україна ГмбХ" підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду м.Києва з
наступних підстав.

В
результаті розгляду даного господарського спору судом першої інстанції прийнято
рішення, що стосується прав та обов'язків юридичної особи, яка не була залучена
до участі у справі, а саме, ТОВ "Альга Україна ГмбХ". Це обумовлено
тими обставинами, що предметом даного господарського спору є витребування у ЗАТ
"ТРП" нерухомого майна - незавершеного будівництва автотранспортного
підприємства (АТП), розташованого по вул.Пухівській,1-а в м.Києві, а судом не
враховано, що станом на 21.09.2007 року (дата прийняття оскаржуваного рішення)
значна частина спірного нерухомого майна, а саме нежилі приміщення площею 1200
кв.м. знаходилися у користуванні ТОВ "Альга Україна ГмбХ" на підставі
укладеного з ЗАТ "ТРП" договору оренди від 01.02.2007, пунктом 11.2
якого передбачено, що після закінчення строку дії цього договору орендар
набуває право на викуп орендованого майна та іншого нерухомого майна по
вул.Пухівській,1-а в м.Києві, що є предметом віндикаційного позову в даній
справі.

Касаційна
інстанція не виключає наявність достатніх підстав вважати, що таке право викупу
спірного майна у ТОВ "Альга Україна ГмбХ", як добросовісного
орендаря, вже в певній мірі виникло в зв'язку з внесенням товариством станом на
момент прийняття оскаржуваного рішення орендної плати в загальній сумі 240000
грн. (платіжні доручення додано до скарги), яка згідно п.11.2 укладеного з
відповідачем договору оренди від 01.02.2007 підлягає зарахуванню в рахунок
часткової оплати вартості об'єкта оренди при його подальшому придбанні
орендарем після закінчення терміну дії договору оренди.

Відповідно
до ч.2 ст.777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за
договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право
перед іншими особами на її придбання.

Згідно
зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно
до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З
матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та сторонами не доведено
оспорювання, розірвання чи визнання недійсним укладеного між ЗАТ
"ТРП" та ТОВ "Альга Україна ГмбХ" договору оренди від
01.02.2007 як в цілому так і в частині надання орендарю права на викуп спірного
майна.

Відповідно
до ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором. Таке ж положення визначено в п.10.4 договору оренди від
01.02.2007.

З
матеріалів справи не вбачається направлення орендодавцем відповідних
заперечень, що обумовлює пролонгацію договору оренди на той же річний термін
(до 01.02.2009р.) та чим спростовуються наведені у відзиві на касаційну скаргу
доводи позивача щодо припинення вказаного договору.

Окрім
того, оскаржуваним рішенням віндикаційний позов задоволено саме з мотивів
наявності у ВАТ "Київенергобуд" права власності  на спірне нерухоме майно, яке перебувало у
незаконному володінні та користуванні ЗАТ "ТРП". Однак,
насправді спірне майно на момент прийняття оскаржуваного рішення перебувало у
користуванні ТОВ "Альга Україна ГмбХ" за умовами договору оренди від
01.02.2007.

З
огляду на те, що оскаржуваним рішенням по суті оформлено зміну власника об'єкта
оренди за договором від 01.02.2007, слід вважати, що таким чином порушено право
орендаря на викуп орендованого майна, оскільки це право може бути ним  реалізоване лише в рамках виконання договору
оренди від 01.02.2007,  у якому ВАТ
"Київенергобуд" не є стороною.

Відповідно
до ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою. Зміст поданої ТОВ "Альга
Україна ГмбХ" касаційної скарги переконливо свідчить про те, що вказане
товариство є в розумінні ст.392 Цивільного кодексу України особою, яка оспорює
та не визнає право власності ВАТ "Київенергобуд" на спірне нерухоме
майно, на законних підставах реально претендує на придбання (набуття у власність)
цього майна, як об'єкта оренди, а тому також повинно бути залучене до участі у
даній  справі.

Водночас
колегія зазначає, що Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду
судових рішень у справах зі спорів, що виникають з орендних правовідносин
(постанова ВСУ від 30.10.2007 у справі №16-9-30/249-04-8819) також вказує на
необхідність врахування судами попередніх інстанцій умов договорів оренди, які
передбачають викуп орендованого майна орендарем та виконуються останнім.

У
відповідності до ст.107 Господарського процесуального кодексу України,
касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до
участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і
обов'язків. Зазначена норма не містить вказівок, що скаржниками у таких
випадках можуть бути виключно юридичні особи, а тому касаційну скаргу можуть
подавати до Вищого господарського суду України також фізичні особи та доводити
той факт, що оскаржуване рішення стосується їх прав і обов'язків.

Касаційна
інстанція зазначає про недоведеність прийняття судом першої інстанції рішення
стосовно прав та обов'язків ОСОБА_1, як акціонера ЗАТ "ТРП", та
обумовлену цим відсутність підстав для його залучення до участі у даній справі,
оскільки судом розглянуто спір про право власності на нерухоме майно, який
виник між акціонерними товариствами -самостійними господарюючими суб'єктами,
але аж ніяк не спір, який пов'язаний з реалізацією прав акціонерів та виникає з
корпоративних відносин.

Адже,
касаційна скарга ОСОБА_1 не містить жодних обґрунтувань, яким чином обставина
витребування у відповідача спірного нерухомого майна може погіршити майновий
стан ЗАТ "ТРП" та знизити вартість належних скаржнику акцій. Більше
того, навіть у разі, якщо вказана обставина може вплинути на прибуток ЗАТ
"ТРП", в даному випадку це є майновим правом самого товариства, а не
майновим корпоративним правом громадянина ОСОБА_1

Зважаючи
на викладене, оформлене оскаржуваним рішення витребування спірного нерухомого
майна не порушує корпоративних прав громадянина ОСОБА_1, оскільки не створює
перешкод як для його участі в управлінні ЗАТ "ТРП", так і для
отримання ним дивідендів.

Згідно
зі ст.1 Господарського процесуального кодексу України особа має право
звернутися до господарського суду за захистом своїх прав.

При
цьому звернення учасника товариства з позовом за захистом прав самого
товариства законом не передбачається.

Колегія
суддів звертає увагу на те, що громадянин ОСОБА_1 не належить до тих суб'єктів,
між якими виникли спірні майнові правовідносини.

Таким
чином, за своєю процесуальною сутністю касаційна скарга ОСОБА_1 спрямована не
на захист його корпоративних прав, а на захист майнових прав створеної за
участю громадянина ОСОБА_1 юридичної особи -ЗАТ "ТРП".

Судові
рішення у даній справі суперечать рішенню Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року №18-рп/2004 у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50
народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини
першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про
охоронюваний законом інтерес).

За
вказаним рішенням Конституційного Суду України законодавство України   (ст.ст.110,112,113 Цивільного процесуального
кодексу України, ст.28 Господарського процесуального кодексу України та інші)
не виключає можливості звернення акціонера до суду за захистом охоронюваних
законом інтересів акціонерного товариства, учасником якого він є, але за
належно оформленим уповноваженням цього товариства або якщо таке право
надається йому статутом останнього, що в даному випадку відсутнє.

Права
та охоронювані законом інтереси акціонерного товариства не можуть вважатися
тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його
акціонерів.

Разом
з тим, в даній правовій ситуації чітко вбачається необхідність залучення до
участі у справі орендаря частини спірного майна з правом його викупу, та, як
наслідок, наявність передбачених  п.3
ст.1119 та п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України підстав для
передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно
до вимог п.3 ст.1119 та п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України  касаційна інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції та
постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо
суд прийняв рішення або постанову, що стосуються прав і обов'язків осіб, які не
були залучені до участі у справі. Вищенаведені обставини свідчать про наявність
підстав для застосування Вищим господарським судом України згаданих статей до
спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення ТОВ "Альга Україна
ГмбХ" в якості третьої особи при прийнятті оскаржуваного рішення істотно
зачіпає його права та обов'язки як реального покупця спірного майна, а, відтак,
перешкоджає правильному об'єктивному та всебічному вирішенню даного спору з
врахуванням прав та охоронюваних законом інтересів всіх учасників спірних
майнових правовідносин. При цьому судова колегія враховує, що згідно з ч.2
ст.11110 ГПК України викладені вище обставини є в будь-якому випадку
достатньою окремою підставою для скасування рішення та подальшого нового
розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи
викладене та керуючись  ст.ст.1115,1117,
п.3 ст.1119, п.3 ч.2 ст.11110, ст.ст.11111,11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Касаційну
скаргу ТОВ "Альга Україна ГмбХ" задовольнити.

Рішення
господарського суду м.Києва від 21.09.2007 у справі №23/294 скасувати з
передачею справи на новий розгляд до господарського суду м.Києва.

Доручити
господарського суду м.Києва вжити відповідних процесуальних заходів для
залучення до участі у даній справі ТОВ "Альга Україна ГмбХ" в якості
третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Головуючий,
суддя                                                                                                     В.Овечкін

Судді:
Є.Чернов

В.Цвігун