ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2008 р.

№ 2-6/7581-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.06.2008р.

у справі

господарського суду Автономної Республіки Крим №2-6/7581-2007

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Казхиммонтаж холдинг", Казахстан, м.Алмата

до

Товариства з обмеженою відповідальністю"Будівельна компанія Артекс", АРК, м.Ялта

про

стягнення 3 010 849,00 доларів США

за скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю"Будівельна компанія Артекс"

на дії

Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за участю представників сторін:

від позивача –не з'явилися,

від відповідача –Скубенко В.Ф.,

від Департаменту державної виконавчої служби –Рублевська Н.П.

УСТАНОВИВ:

31.05.2007р. Відкрите акціонерне товариство "Казхиммонтаж холдинг" звернулися до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Артекс" заборгованості за договором позики від 25.08.2004р. у розмірі 3000000,00 доларів США та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 10849,00 доларів США.

10.09.2007р. рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим позов задоволено частково в розмірі 3000000,00 доларів США заборгованості, 3% річних від простроченої суми в розмірі 10849,00 доларів США та 166566,21 доларів США пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. В частині стягнення витрат від знецінення коштів внаслідок інфляції в розмірі 84000,00 доларів США у позові відмовлено.

28.01.2008р. ТОВ "Будівельна компанія Артекс" звернулися до господарського суду Автономної Республіки Крим зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України щодо припинення виконавчих проваджень №5213480 та №5216908, відкритих постановами про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2007р. Зокрема заявник зазначав, що, незважаючи на відновлення 04.12.2007р. ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду строку для подання апеляційної скарги ТОВ "Будівельна компанія Артекс" на рішення господарського суду АРК Крим від 10.09.2007р., Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порушення ст. 40-1 Закону України "Про виконавче провадження" не повернув вказані виконавчі провадження до суду та не надав заявнику відповіді на клопотання від 07.12.2007р., заяви від 12.1.22007р. та скарги від 19.12.2007р.

06.05.2008р. ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим ( суддя Шкуро В.М.), залишеною без змін 17.06.2008р. постановою Севастопольського апеляційного господарського суду (судді: Прокопанич Г.К. –головуючий, Котлярова О.Л., Заплава Л.М.) скаргу ТОВ "Будівельна компанія Артекс" задоволено, визнано бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України щодо припинення виконавчих проваджень №5213480 та №5216908, відкритих постановами про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2007р., неправомірною. Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України припинити вказані виконавчі провадження.

Не погоджуючись з ухваленими рішеннями, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні скарги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме в якості суб'єкта оскарження повинно бути зазначено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом вказаного Департаменту. Крім того, заявник зазначав, що п.8 ч.1. ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає закінчення виконавчого провадження у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а формулювання зобов'язати припинити виконавчі провадження, яке застосував місцевий господарський суд, Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено.

Заслухавши представників відповідача, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення її вимог та скасування рішень попередніх судових інстанцій, які ухвалені усупереч положенням ст.43 ГПК України, при неповно встановлених фактичних обставинах справи. Судами в повній мірі не обгрунтований висновок щодо зобов'язання припинити виконавчі провадження з урахуванням ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

За умови, що виконавче провадження було порушене у передбаченому законодавством порядку, судами не було досліджено та надано належної правової оцінки діям державного виконавця, не встановлено в чому саме полягають службові порушення державного виконавця.

Як убачається з матеріалів справи та твердженням представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби не надавались сторонами належним чином засвідчені докази повного погашення заборгованості відповідача перед позивачем.

Зважаючи на викладене та повноваження касаційної інстанції, відповідно до яких остання не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваних рішень з направленням справи для нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.06.2008р. та ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.05.2008р. у справі №2-6/7581-2007 скасувати, а справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим для нового розгляду.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан