ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2008

Справа №2-29/10040-2008

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю "Чіо-Вольф Україна", (м.Київ, пр-т. Бажана, 1м, оф. 22).

До відповідача – Фізичної особи – підприємця Петровського Віталія Євгеновича (м. Армянськ, мкр. Васильєва, буд. 7, кв. 52).

Про стягнення 28798,82 грн.

Суддя О.І. Башилашвілі

представники:

Від позивача – Чуйко А.О. – представник, довіреність від 21.11.2008р. №82.

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чіо-Вольф Україна" звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Фізичної особи – підприємця Петровського Віталія Євгеновича про стягнення основного боргу в сумі – 20359,02 грн., пені – 1345,53 грн., 18% річних – 986,56 грн., 30% штрафу в сумі 6107,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує договірні зобов’язання в частині сплати вартості отриманого товару.

Відповідач відзив на позов не представив, в судове засідання не з’явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чіо-Вольф Україна» (Постачальник) та фізична особа-підприємець Петровський Віталій Євгенович (Покупець) 28 травня 2008 року уклали договір поставки № 22-08 (далі договір, а.с. 7-10).

Відповідно до умов договору, позивач зобов'язався передати у власність відповідача продукти харчування (товар), а відповідач зобов'язався прийняти вказаний товар і своєчасно його оплатити, відповідно до умов договору.

Відповідно до п.5.3 договору, відповідач зобов'язався здійснювати розрахунки за кожну поставлену партію товару банківським безготівковим переказом на розрахунковий (поточний) рахунок позивача протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати, вказаної у видатковій накладній.

Підставою для проведення оплати, відповідно до п.5.1 договору є видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, рахунок-фактура.

Відповідно до частини 1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні вимоги Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд встановив, що відповідач порушивши умови договору та повністю не розрахувався за товар поставлений за видатковими накладними: № 205-1281 від 11.06.08р., № 205-1339 від 19.06.08р.

Станом на 14.10.2008 року сума основного боргу відповідача складає 20 359 грн. 02 коп.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар позивач має право вимагати сплати товару.

Згідно з положенням частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, термін.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові насідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 8 договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання , якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Позивачем сума пені за двома поставками розрахована в сумі 1345,53 грн.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір визначається договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 8.3 договору, при несвоєчасній оплаті поставленого товару більш ніж на 1 календарний місяць покупець зобов'язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 30% вартості неоплаченого вчасно товару.

Отже, 30% штрафу згідно видаткової накладної № 205-1281 від 11.06.2008 року, враховуючи 30 днів та один календарний місяць - термін відстрочки платежу, розрахований позивачем з 11.08.2008 року та складає 248,40 грн.

30% штрафу згідно видаткової накладної № 205-1339 від 19.06.2008 року, враховуючи 30 днів та один календарний місяць - термін відстрочки платежу, розрахований позивачем з 19.08.2008 року. в сумі 828 грн. 40 коп.

Загальна сума штрафу за двома видатковими накладними розрахована позивачем в сумі 6107,71 грн.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що у випадку порушення терміну оплати вартості поставленого товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику штраф з розрахунку 18 % річних від суми, термін оплати по якій було порушено. Сплата штрафу здійснюється щомісячно згідно виставлених рахунків постачальника.

Позивачем 18% штрафу за двома поставками розраховані в сумі 986,56 грн.

Сума заборгованості та штрафних санкцій, підтверджується розрахунком приведеним позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог та заперечень.

Відповідач не представив суду контррозрахунок заборгованості та штрафних санкцій, а також не надав суду доказів, що підтверджують відсутність заборгованості.

За викладених обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті держмита в розмірі 288,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн., судом покладаються на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі викладено, керуючись ст. 49, ст.ст. 82 - 84 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи – підприємця Петровського Віталія Євгеновича (м. Армянськ, мкр. Васильєва, буд. 7, кв. 52, ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чіо-Вольф Україна", (м.Київ, пр-т. Бажана, 1м, оф. 22, код в ЄДРПО України 30107943 ) заборгованість в сумі –20359,02 грн., пеню в сумі 1345,53 грн., 18% річних в сумі 986,56 грн., 30% річних в сумі 6107,71 грн., судові витрати по сплаті держаного мита в сумі 288,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.