ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" вересня 2008 р.

Справа № 07/9-75

від 17.09.2008р. № 07/9-75

за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі:

1)          Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ

2)          Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Волинській області, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Магістраль-плюс”, м. Ковель

до відповідачів:

1)          Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, м.Ковель

2)          Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, м. Ковель

3)          Товариства з обмеженою відповідальністю “Фортуна”, м. Ковель

про визнання права державної власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору його купівлі-продажу

Суддя Сур’як О.Г.

Представники :

від позивачів: н/з

від 3-ї особи: Мяловіцький В.Л., довіреність від 06.05.2008р.

від відповідачів : 1) н/з

2) н/з

3) Плеханов О.М., довіреність від 10.09.2008р.

В судовому засіданні взяв участь прокурор Волинської обласної прокуратури Загоруйко С.С.

Суть спору: Львівський міжрайонний транспортний прокурор в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Волинській області звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фортуна” про визнання права державної власності на частину нежитлового приміщення площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м. Ковелі, бульвар Л.Українки, 35 та визнання недійсним договору купівлі-продажу вищезазначеного приміщення від 02.03.2004р. №270, укладеного між відділом по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міської ради та ТзОВ «Фортуна».

Обґрунтовуючи заявлену вимогу, прокурор зазначає, що дане нежитлове приміщення площею 7,3 кв.м., було побудоване Ковельською філією КБ «Приватбанк» для використання під пункт обміну валют в рахунок орендної плати згідно договору оренди від 20.03.1996р., укладеного між державним комерційним підприємством торгівлі «Магістраль» (ДКПТ «Магістраль»), яке віднесене до сфери управління Мінтрансу України та Ковельською філією КБ «Приватбанк». При приватизації в склад ЦМК державного підприємства «Магістраль», що знаходиться в м. Ковелі, бульвар Л.Українки, 35, не ввійшло приміщення площею 7,3 кв.м., оскільки Мінтрансу не було відомо про дане приміщення, а тому слід вважати, що не було надано дозволу на приватизацію приміщення площею 7,3 кв.м. і це приміщення є державною власністю.

Прокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 270 від 02.03.2004р. приміщення площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м. Ковелі, бульвар Л.Українки, 35, укладений між відділом по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міської та ТзОВ «Фортуна», оскільки постановою господарського суду Волинської області від 08.12.2005р. у справі № 06/31-11А, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2006р. визнано незаконним рішення виконкому Ковельської міської ради № 411 від 19.09.2003р. в частині п.1.1 – оформлення права власності на приміщення 64 площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м.Ковелі, бульвар Л.Українки, 35 та недійсним, виданого на підставі цього рішення Свідоцтва про право власності на об’єкт нерухомого майна.

Відповідач 1 та 2 відзиву на позов не надали, на адресу суду надіслали клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з неможливістю направити повноважних представників в судове засідання.

Відповідач 3 – ТзОВ «Фортуна» в запереченні на позовну заяву від 15.09.2008р. позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав:

- прокурором пропущено строк позовної давності для звернення до суду;

- неправильно визначено позивачів. Зазначаючи позивачів, прокурор не впевнений, який із позивачів може мати відношення до справи та уповноважений державою здійснювати управління спірним майном;

- спірне нежитлове приміщення жодним із зазначених позивачів не будувалось і є окремим об’єктом нерухомості, зареєстрованим у встановленому законодавством порядку згідно із вимогами ч.4 ст.334 ЦК України;

- у відповідності до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.390 ЦК України майно не може бути витребуване у нього;

- об’єкт нерухомості ТзОВ «Фортуна» було придбано в межах процедури приватизації, про що і зазначено в тексті договору від 02.03.2004р., а згідно з ч.2 ст.20 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств» заява про визнання угоди недійсною може бути подана в місячний термін;

- оскільки ДКПТ «Магістраль» був структурним підрозділом Мінтрансу, йому було відомо про приватизацію цього приміщення, а отже про це було відомо і Мінтрансу, який жодних заперечень не подав;

- починаючи з 23 грудня 1997 року, коли орендодавцем по договору оренди цього приміщення стало представництво Фонду держмайна у м. Ковелі, ДКПТ «Магістраль», а відповідно і Мінтрансу, стало відомо, що це приміщення їм не належить.

- спірне приміщення на балансі ДКПТ «Магістраль» не перебувало, жодних правовстановлюючих документів на нього ДКПТ «Магістраль» не мало, в склад цілісного майнового комплексу цього підприємства приміщення не ввійшло;

- позовна заява в частині наведених певних розрахунків за оренду приміщення між ДКПТ «Магістраль» та Приватбанком по договору оренди від 20.03.1996р. побудована на припущеннях і не підтверджується відповідними документами; не подано доказів того, що ДКПТ «Магістраль» передавало в оренду Приватбанку це приміщення (акт приймання-передачі), тому стверджувати про певні суми оплати та про те, що цей договір оренди діє до цього часу, немає жодних підстав, оскільки орендодавцями з 1998 року по 2003 рік були інші особи, яким Приватбанк та ТзОВ «Фортуна» сплачували орендну плату.

Ухвалою суду від 29.08.2008р. явка представників сторін в судове засідання визнана обов’язковою.

Львівський міжрайонний транспортний прокурор та представники позивачів в судове засідання не з’явились.

Від відповідачів 1 та 2 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, про що не заперечили представники 3-ї особи та відповідача 3 – ТзОВ «Фортуна».

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З метою об’єктивного та правильного вирішення спору, керуючись ст.ст. 22, 33, 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Відкласти розгляд справи на 15.10.2008р. на 15 год. 30 хв.

2. Прокурору та позивачам:

- обґрунтувати правові підстави набуття права власності на нежитлове приміщення площею 7,3 кв.м., що знаходиться в м. Ковелі, бул. Л.Українки, 35;

- надати пояснення стосовно того, що з січня 1998 року орендодавцем даного приміщення по договору оренди № 29 від 23.12.1997р. було представництво Фонду держмайна у м. Ковелі, а не ДКПТ «Магістраль»;

- представити в судове засідання для огляду оригінал договору оренди від 20.03.1996р., укладеного між ДКПТ «Магістраль» та Ковельською філією КБ; докази в підтвердження зарахування витрат, понесених орендарем при будівництві даного приміщення, в рахунок орендної плати; акт приймання-передачі даного приміщення; правовстановлюючі документи на оспорюване приміщення.

3. Відповідачам 1 та 2, третій особі надати суду пояснення щодо заявлених позовних вимог.

4. Визнати явку представників сторін в судове засідання обов’язковою.

Копію ухвали направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням.

Суддя О.Г. Сур’як

Суддя