ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

26.09.08р.                                № 04-05/45-39-9б

за заявою кредитора (заявника) Прокурора Тельманінського району Донецької області, м.Тельманове в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Тельманівському районі Донецької області, смт.Тельманове (код 21955677)

до боржника Колективного сільськогосподарського підприємства „Богданівське”, с.Богданівка ()

про банкрутство

Суддя Б.Д.Плотніцький

Представники:

Від заявника:

Від боржника:

В засіданні брали участь:

До господарського суду 26.09.2008р. надійшла заява Прокурора Тельманінського району Донецької області, м.Тельманове в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Тельманівському районі Донецької області, смт.Тельманове (код 21955677) про порушення справи про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства „Богданівське”, с.Богданівка () у відповідності з вимогами ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В заяві про порушення справи про банкрутство прокурор посилається на наявність заборгованості у боржника перед пенсійним фондом у сумі 91 585 грн. 13 коп. та відсутність керівних органів боржника за юридичною адресою.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

У відповідності з п.1 ст.5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписом ст.4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно з п.11 ст.7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” кредитор зобов'язаний при поданні заяви про порушення справи про банкрутство надіслати боржнику копію заяви та доданих до неї документів.

В якості доказів направлення боржнику копії заяви та доданих до неї документів прокурором надані копія поштового конверту та поштового повідомлення, які не є належним доказом направлення боржнику копії заяви та доданих до неї документів.

В силу п.6 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання боржнику копії заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 1 ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявністю інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Виходячи із зазначеного, за правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності.

За приписами ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” боржник - суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, у тому числі зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановленні факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням суд повинен керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Вказані відомості не підтверджені матеріалами поданої заяви, у зв’язку з чим господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Акт перевірки на предмет фактичного місцезнаходження, що був наданий прокурором до заяви, не є належним доказом відсутності керівних органів боржника за юридичною адресою, відповідно до вимог ст.ст.17,18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, тому до уваги судом не приймається.

При цьому, судом також врахована дата складення даного акту - 22.11.2007р., що не є підтвердженням відсутності керівних органів боржника за юридичною адресою на день звернення до суду із заявою.

Згідно п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо в заяві не вказані відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону та з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується вимога, та доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини.

З огляду на зазначене, заява про порушення справи про банкрутство підлягає поверненню без розгляду на підставі п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до п.2 ст.9 вказаного закону повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.7, п.1 ст.9, ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п.п.3,6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Прокурора Тельманінського району Донецької області, м.Тельманове в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Тельманівському районі Донецької області, смт.Тельманове (код 21955677) про порушення справи про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства „Богданівське”, с.Богданівка () повернути без розгляду разом з доданими до неї документами.

Додаток: заява з доданими документами.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Вик. тел.

Надруковано примірників - :

- господарському суду Донецької області,

- сторонам,