ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2008 р.

№ 6/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Державного підприємства "Вугілля України", м.Київ

на

постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.05.2008р.

у справі

господарського суду Луганської області №6/14

за позовом

Державного підприємства "Вугілля України"

до

Державного підприємства "Луганська вугільна компанія", м.Луганськ

про

стягнення 97 476,00грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Прутас В.О.;

від відповідача –не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

29.09.2004р. між ДП "Вугілля України" (покупець) та ДП "Луганська вугільна компанія" (постачальник) укладено договір поставки №1-09/2-ЛК, відповідно до умов якого останній зобов'язувався поставити, а покупець прийняти та оплатити вугілля кам'яне. Поставка вугілля здійснюється залізничним транспортом, оплата вартості відповідних послуг здійснюється покупцем. Право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить з моменту підписання акту приймання –передачі (п.5.8 договору).

09.01.2008р. ДП "Вугілля України" звернулися до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з ДП "Луганська вугільна компанія" 97 476,00грн. збитків. В обґрунтування своїх вимог зазначали, що постачальник, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, відвантажив вугілля, але зважаючи на те, що акти приймання –передачі не були підписані сторонами, не передав його у власність покупця, чим здійснив односторонню відмову від виконання зобов'язання, тому, повинен відшкодувати збитки у зазначеній сумі, що складаються із сплаченої покупцем вартості послуг по перевезенню вугілля.

20.03.2008р. рішенням господарського суду Луганської області (Василенко Т.А.), залишеним без змін 26.05.2008р. постановою Луганського апеляційного господарського суду (Якушенко Р.Є. –головуючий, Бородіна Л.І., Іноземцева Л.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог. Суди виходили з того, що умови укладеного між сторонами договору не ставлять в залежність обов'язок покупця оплатити вартість послуг по перевезенню вугілля від обов'язку сторін підписати акт приймання –передачі. Позивачем не доведено наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків.

Не погоджуючись з ухваленими рішеннями, Державне підприємство "Вугілля України" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши представника позивача та проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення її вимог, оскільки ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, попередні судові інстанції, здійснили всебічний, повний та об’єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надали належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін та правильно застосували норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для їх зміни або скасування. Викладені заявником у касаційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованого висновку судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Вугілля України" залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.05.2008р. та рішення господарського суду Луганської області від 20.03.2008р. у справі №6/14 –без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан