ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№
10/Б-210

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                    Удовиченко
О.С.

суддів
Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

За участю представників
сторін:

від кредиторів Рацин Р.Р.
(дов. від 08.01.08р.)

від боржника не
з'явилися

розглянувши
касаційну скаргу
Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції на ухвалу
господарського суду Тернопільської області від 17.07.07р. та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.07р.

у справі №
10/Б-210

за
заявою
Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль,

до Відкритого акціонерного товариства
“Будівельно-монтажне управління № 71”, м. Тернопіль

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою
господарського суду Тернопільської області від 17.07.07р. (суддя Півторак М.Є.)
Тернопільську ОДПІ визнано поточним кредитором в сумі 16 068 грн., в решті
заявлених вимог -відмовлено.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.07р. (головуючий
Мирутенко О.Л., судді Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) вказану ухвалу залишено без
змін.

Не
погоджуючись із винесеними судовими актами, Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу від
17.07.07р. скасувати в частині відхилення заявлених вимог в сумі 65 387,38грн.,
постанову від 29.10.07р. скасувати повністю, Тернопільську ОДПІ визнати
поточним кредитором в сумі 81 455,85грн. В обґрунтування касаційної скарги
заявник посилається на порушення та неправильне застосування судами норм
матеріального права, зокрема, ст. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про
систему оподаткування" № 1251 - ХІІ, п. 7.8 ст. 7 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", ст.ст. 23, 25 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-ХІІ.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши застосування судами  норм матеріального та процесуального права,
дійшла висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на
слідуюче.

Судами
попередніх інстанцій встановлено.

Ухвалою
господарського суду Тернопільської області від 22.01.03р. за заявою
Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції було порушено
провадження у справі № 10/Б-210 про банкрутство ВАТ “Будівельно-монтажне
управління № 71” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою
господарського суду від 10.02.03р. повністю визнано грошові вимоги Державної
податкової інспекції у м. Тернополі на суму 71 632,36грн.

В
газеті "Урядовий кур'єр" № 41 від 04.03.03р. було надруковано
оголошення про порушення провадження у справі № 10/Б-210 про банкрутство ВАТ
“Будівельно-монтажне управління № 71”.

Постановою
господарського суду Тернопільської області від 10.07.03р. боржника визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного керуючого -ОСОБА_1.

15.05.07р.
Тернопільська ОДПІ звернулася до місцевого господарського суду з заявою про
збільшення кредиторських вимог на суму різниці 81 455,85грн., до загальної суми
153 088,21грн. - заборгованості перед бюджетом, яка виникла протягом 2003-2007
років (а.с. 62-63, т. 4).

Ухвалою
місцевого господарського суду від 17.07.07р., залишеною без змін постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.07р., Тернопільську ОДПІ
визнано поточним кредитором в сумі 16 068 грн., що складається з податку на
додану вартість, комунального податку, земельного податку (за період з 3 квітня
по 10 липня 2003 року); в решті заявлених вимог -відмовлено.

Згідно
ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи  про
банкрутство  у порядку  провадження,
передбаченому  цим  Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом  України  "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Відповідно
до положень статті 1 Закону, конкурсні кредитори -кредитори з вимогами до
боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та
вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. Поточні кредитори
-кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство.

Абзацом
четвертим частини четвертої ст. 12 Закону визначено, протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно
ч. 1 ст. 23 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання
боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька
діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з
виготовлення продукції у разі можливості її продажу; строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види
загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів
(обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах
заборгованості банкрута.

За
таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано визнав Тернопільську
ОДПІ поточним кредитором з вимогами в розмірі 16 068 грн., а в решті заявлених
вимог відмовив, оскільки вони були нараховані після визнання боржника
банкрутом.

Доводи
викладені в касаційній скарзі стосовно посилання на Закон України № 1251-ХІІ
відхиляються колегією суддів, оскільки Закон України № 2343-ХІІ містить спеціальні
норми, які мають пріоритет по відношенню до загальних норм, і регулюють порядок
провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржені ухвала та постанова винесені
з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись
ст. ст. 1117, 1119 -11111  Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н
О В И В:

Касаційну  скаргу
Тернопільської  об'єднаної  державної
податкової інспекції залишити без задоволення.

Ухвалу
господарського суду Тернопільської області від 17.07.07р. та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.07р. у справі №  10/Б-210 залишити без змін.

Головуючий
суддя
О.С. Удовиченко

Судді:
О.М. Мамонтова

М.І.
Хандурін