ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/111

03.06.08

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "НТСЕРВІС"

до Дочірнє підприємство "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 197 381,84 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача - Брягін О.О. –предст.(дов. Від 31.03.2008р.);

Від відповідача - не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 197 381,84 грн. заборгованості за Договором № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007 року, а саме: 180 000,00 грн. основного боргу, пені в розмірі – 7 267,07 грн., 3 % річних у розмірі –1 114,77 грн., витрат з урахуванням індексу інфляції –9 000,00 грн. та відшкодування понесених витрат по сплаті державного мита – 1 114,77 грн., послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2008 року було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження в справі № 47/111 і призначено розгляд справи на 21.05.2008 року. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 29.05.2008р. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 03.06.2008р.

В судовому засіданні 03.06.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем всупереч умов Договору не було здійснено у повному обсязі оплату за виконані роботи, а саме в сумі 180000,00 грн., які позивачем були виконані, а відповідачем прийняті у повному обсязі. Також, позивачем було заявлено до стягнення і штрафні санкції за порушення відповідачем умов Договору № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007р. щодо строку оплати.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалах суду від 21.05.2008р, 29.05.2008р. та 03.06.2008р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 03.05.2008р. представника повторно не направив. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судових засідань 21.05.2008р., 29.05.2008р. та 03.06.2008р. був повідомлений належним чином, за адресою свого місцезнаходження.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ “НТСЕРВІС”, як виконавцем, та ДП “Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, як замовником, було укладено Договір № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007 року (далі-Договір), згідно з п.п. 1.1 якого, Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе зобов’язання виконати роботи з побудови бази даних для прогнозування нафтогазоперспективності і геолого-економічної оцінки ефективності грошових вкладень у розвідку і розробку об’єктів Замовника, згідно з узгодженими Сторонами Технічним завданням (Додаток 2), Календарним планом робіт (Додаток № 3) та Кошторисно-фінансовим розрахунком вартості робіт (Додаток № 4).

Відповідно до п. 2.3 Договору № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007р., вартість робіт по договору складає 150 000,00 грн., крім того ПДВ –30 000,00 грн., таким чином загальна вартість робіт за договором складає 180 000,00 грн.

Пунктом. 2.4 вищенаведеного Договору, передбачено, що оплата за виконані етапи робіт та роботи в цілому, здійснюється на підставі актів здавання-приймання по кожній з робіт протягом 20 банківських днів з дня підписання акту.

Пунктом 3.3 вищевказаного Договору визначено, що зміст та термін виконання робіт визначається Технічним завданням та календарним планом робіт.

Також, між сторонами було погоджене та підписане Технічне завдання, в якому сторони погодили загальні положення проведення Виконавцем роботи з побудови бази даних для прогнозування нафтогазоперспективності і геолого-економічної оцінки ефективності грошових вкладень у розвідку і розробку об’єктів Замовника.

Так, на виконання умов договору, Сторони підписали календарний план, в якому погодили термін виконання позивачем робіт та ціну за виконані роботи.

Згідно кошторисно-фінансового розрахунку загальна вартість виконаних робіт складає 180 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Так, згідно Актів здавання-приймання робіт № 2-228-С від 26.11.2007р. на суму 99 000,00 грн. та № 1-222-С від 23.11.2007р. на суму 81 000,00 грн., належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів позовної заяви, а оригінали досліджені в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками, як виконавця (позивача) так і замовника (відповідача) без зауважень та заперечень, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, - останнім, були виконані роботи з побудови бази даних для прогнозування нафтогазоперспективності і геолого-економічної оцінки ефективності грошових вкладень у розвідку і розробку об’єктів Замовника, які замовником (відповідачем) були прийняті без будь-яких зауважень, на загальну суму 180 000,00 грн.

Згідно позовної заяви та розрахунків позивача, на день розгляду справи в суді (03.06.2008 року), відповідач не сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” за надані послуги відповідно до умов Договору № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007р. – 180 000,00 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за розрахунками останнього на даний час складає –180 000,00 грн. основного боргу, 7 267,07 грн. –пені, 3 % річних у розмірі 1 114,77 грн. та 9 000,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 ч.1 встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 892 ЦК України визначено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник(виконавець) зобов’язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов’язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно з ч.1 статті 894 Цивільного кодексу України, виконавець зобов’язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні та технологічні роботи.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач (виконавець) умови Договору № 14/694/07.С-247 від 23.10.2007 року виконав належним чином, виконавши визначені Договором роботи на загальну суму –180 000,00 грн. , що підтверджується Актами здавання-приймання робіт, а відповідач (замовник) –свої обов’язки за зазначеним Договором, вчасно та у повному обсязі - не виконав, прострочивши виконання зобов’язання по оплаті виконаних позивачем робіт. Оплата в сумі 180 000,00 грн. –здійснена відповідачем не була і доказів протилежного суду станом на момент вирішення спору надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість в сумі –180 000,00 грн. по Договору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку, а тому суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за виконані роботи, але не оплачені відповідачем роботи за договором в розмірі –180 000,00 грн., обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання по повній оплаті виконаних робіт за Договором, а саме: 7 267,07 грн. –пені, 3 % річних у розмірі 1 114,77 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 9 000,00грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначачє, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Вимогами статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно з п. 5.2. Договору передбачено, що при недодержані Сторонами термінів оплати та виконання робіт, що передбачені даним Договором, винна сторона сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

Таким чином, оскільки відповідач свої зобов’язання перед позивачем належним чином вчасно не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем складає 180 000,00 грн., і на даний час ним не погашена, тобто судом встановлено, що на даний час є прострочення виконання відповідачем перед позивачем грошового зобов’язання за Договором № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007р., а відповідно до п. 5.2 Договору передбачено стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов’язання за Договором, суд дійшов висновку що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір пені за розрахунком позивача складає: 7 267,07 грн., який судом перевірений, але за розрахунком суду розмір пені складає: 10 955,81 грн. (5 967,11 грн. + 4 988,70 грн.):

81 000,00 грн. (згідно Акту №-1222-С від 23.11.2007 року) х 18 (кількість прострочених днів) х 16 % (подвійна облікова ставка НБУ яка діяла з 01.06.2007 року)/ 365 = 639,12 грн.; 81 000,00 грн. (згідно Акту №-1222-С від 23.11.2007 року) х 98 (кількість прострочених днів) х 20 % (подвійна облікова ставка НБУ яка діяла з 01.01.2008 року)/ 365= 2 973,70 грн.; 639,12 грн. + 4 349,58 грн. = 4 988,70 грн.;

99 000,00 грн. (згідно Акту № 2-228-С від 26.11.2007 року) х 15 (кількість прострочених днів) х 16 % (подвійна облікова ставка НБУ яка діяла з 01.06.2007 року)/ 365 = 650,95 грн.; 99 000,00 грн. (згідно Акту № 2-228-С від 26.11.2007 року) х 98 (кількість прострочених днів) х 20 % (подвійна облікова ставка НБУ яка діяла з 01.01.2008 року)/ 365 = 5 316,16 грн.; 650,95 грн. + 3 634,52 грн. = 5 967,11грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені за невиконання відповідачем зобов’язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007р. визнається судом законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у межах позовних вимог, а саме у сумі –7 267,07 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3 % річних за прострочення виконання зобов’язання за Договором, а судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання зобов’язання, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір 3 % за розрахунком позивача складає: 1 114,77 грн., який судом перевірений, але за розрахунком суду розмір 3 % річних складає: 1 676,95 грн.(765,61 грн. + 911,34 грн.), а саме:

81 000,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту здавання-приймання робіт № 1-222-С від 23.11.2007р.) х 115 (кількість прострочених днів) / 365 днів х 3 % =765,61 грн.;

99 000,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту здавання-приймання робіт № 2-228-С від 26.11.2007р.) х 112 (кількість прострочених днів) / 365 днів х 3 % = 911,34 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором № 14/694/07.27.С-247 від 23.10.2007р., є законною та обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню в межах позовних вимог, а саме в сумі – 1 114,77 грн.

Суд врахувавши, що з грудня 2007 року по квітень 2008 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування втрат від інфляції) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобов’язання за Договором, заборгованість відповідача перед позивачем складає 180 00,00 грн. і на даний час не погашена, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції, прийшов до висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Згідно доданих до позову розрахунків індексу інфляції в період прострочення відповідачем виконання зобов’язання з лютого 2007 року по квітень 2008 року включно, за розрахунком позивача складає:9 000,00грн.., який судом перевірений але за розрахунком суду розмір інфляційних втрат складає: 27 845,21 грн.( 12 530,35 грн. + 15 314,86 грн.), а саме:

81 000,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту здавання-приймання робіт № 1-222-С від 23.11.2007р.) х 1,021 (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 (індекс інфляції за січень 2008 року) х 1,027 (індекс інфляції за лютий 2008 року) х 1,038 (індекс інфляції за березень 2008 року) х 1,031 (індекс інфляції за квітень 2008 року) –81 000,00 грн. =12 530,35 грн.;

99 000,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту здавання-приймання робіт № 2-228-С від 26.11.2007р.) х 1,021 (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 (індекс інфляції за січень 2008 року) х 1,027 (індекс інфляції за лютий 2008 року) х 1,038 (індекс інфляції за березень 2008 року) х 1,031 (індекс інфляції за квітень 2008 року) –99 000,00 = 15 314,86 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов’язання за Договором є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у межах позовних вимог, а саме у сумі – 9 000,00 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у межах позовних вимог, а саме: основний борг –180 000,00 грн., інфляційні втрати – 9 000,00грн., пені у розмірі –7 267,07 грн. та 1 114,77 грн. –3 % річних.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства “Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (, місцезнаходження: юридична адреса: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, фактична адреса: 08132, м. Вишневе, вул. Київська, 8, р/р № в АБ “Укргазпромбанк” м. Києва, МФО 320843), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” (, місцезнаходження: юридична адреса: 03057 м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, р/р 01 в АБ “Національні інвестиції” м. Києва, МФО: 300498) суму основного боргу –180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., суми пені –7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 07 коп., 3 % річних у розмірі 1 114 (одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 77 коп., витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 9 000 (дев’ять тисяч) грн. 00 коп., а також 1 973 (одна тисяча дев’ятсот сімдесят три) грн. 82 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Станік С.Р.