ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13" серпня 2008 р.                                                            Справа №6/332-НА

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Купідон" м. Кам'янець-Подільський

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції м. Кам'янець-Подільський

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державній податковій адміністрації у Київській області м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафнихсанкцій Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський № від 10.09.2007р. в частині застосування штрафних санкцій на суму 6500,00 грн.

Суддя Секретар судового засідання

Представники:

Від позивача –Стасишин А.Л –представник за довіреністю б/н від 22.05.2008р.

Ляур І.В. –представник за довіреністю від 30.05.2008р.

Від відповідача –Яцуляк О.М. –представник за дорученням №8817/10/10-019 від 25.04.07р.;

Міхальський В.П. - представник за дорученням №13058/10/10-018 від 10.06.2008р.

Від третьої особи –Дугін О.В. довіреність №1179/9/10-041 від 12.08.2008р.

Суть спору: Позивач з врахуванням уточнення позовних вимог просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський № від 10.09.07р. в частині застосування штрафних санкцій на суму 6500 грн., посилаючись на те, що висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що перевіряючими не враховано специфіки проведення розрахункових операцій у сфері грального бізнесу та застосування гральних автоматів.

Звертає увагу суду , що ним не порушено пп.1,2 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме незастосування РРО та невидачу розрахункового документа, оскільки після закінчення гри розрахунковий документ був виданий перевіряючим за двома ставками загальною сумою 1300 грн.

Крім того, позивач посилається на порушення податковим органом процедури проведення планової перевірки, яка передбачена абз.4 ст.11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Указу Президента України „Про деякі заходи із дерегулювання підприємницької діяльності” щодо неналежного повідомлення позивача за 10 днів про початок проведення перевірки. Зазначає, що перед здійсненням перевірки перевіряючі не пред’явили будь-якого документа на перевірку, що свідчить про відсутність права на перевірку.

Представники відповідача проти позову заперечили та просять суд відмовити в позові. У письмовому запереченні вказують, що працівниками ДПА у Київській області згідно направлень на перевірку від 17.04.2007р. було проведено перевірку залу гральних автоматів за адресою по вул. Театральній,11 м. Біла Церква Київської області, за результатами якої встановлено порушення п.1,2,13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Акт перевірки підписано представниками позивача без заперечень та зауважень до перевірки .

Таким чином, вважає спірне рішення правомірним, прийнятим за результатами правомірної перевірки, тому підстав для скасування рішення податкового органу не вбачає. При цьому, посилається на вимоги Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Представник третьої особи у поданому письмовому поясненні вказав , що проведеною 17.04.2007р. перевіркою встановлено надання послуг в сфері грального бізнесу на гральних автоматах з грошовим виграшем, а саме в гральному залі проведено два сеанси гри на гральних автоматах, під час яких зроблено ставки відповідно на суму 800 грн. та на суму 500 грн.. При цьому, розрахункові операції через РРО не проводились, відповідний розрахунковий документ встановленої форми на суму 1300 грн. не видавався, чим порушено вимоги п.1,2 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Представники позивача заперечили проти твердження перевіряючих стосовно невидачі чеків та не проведення розрахункових операцій          через РРО. На підтвердження в матеріали справи надано фіскальні чеки на суму 1300 грн., що співпадає з даними Х-звітності. Вважає безпідставним твердження перевіряючих, що вказані чеки їм не надавались.

Розглядом наданих матеріалів справи встановлено наступне:

17.04.2007р. працівниками ДПА в Київській області було проведено перевірку грального закладу по вул. Театральній,11 у м. Біла Церква, який належить Київській філії ТОВ „Купідон”, як відокремленого підрозділу ТОВ „Купідон” м. Кам’янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів,9, щодо дотримання останнім вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, про що складено акт перевірки №07 від 17.04.2007р.

Вказаним актом перевірки встановлено, крім іншого, факт незастосування РРО та невидачу розрахункового документа встановленої форми, а саме проведення двох сеансів гри: зроблено дві ставки відповідно на суму 800 грн. та 500 грн., зафіксовано, що розрахункові операції через РРО не проводились, відповідні розрахункові документи встановленої форми на суму 1300 грн. не видавались, чим порушено вимоги пп.1,2 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

На підставі акту перевірки відповідно до п. 1 ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" податковим органом прийнято рішення від 10.09.2007р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7000 грн. , зокрема в сумі 6500грн. за незастосування РРО та не видачу розрахункового документу встановленої форми.

Вважаючи висновки податкового органу, викладені в акті перевірки неправомірними, і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, які не можуть слугувати підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати спірне рішення в частині застосування штрафних санкцій на суму 6500,00 грн.

Аналізуючи надані по справі докази та пояснення представників сторін, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №265/95-ВР від 06.07.95р. із змінами та доповненнями, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Пунктами 1,2 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2007р. під час здійснення перевірки працівниками податкового органу було проведено два сеанси гри, а саме: зроблено дві ставки відповідно на суму 800 грн. та 500 грн. При цьому, зроблено висновок, викладений в акті перевірки, що згідно контрольних стрічок розрахункові операції через РРО не проводились, а також розрахунковий документ встановленої форми не видавався.

Натомість, в матеріалах справи наявний фіскальний чек від 17.04.2007р. на загальну суму 1300 грн., що співпадає даним Х-звітності, контрольні стрічки якої за 17.04.2007р. надана для огляду в судовому засіданні. При цьому, будь-яких доказів, які б спростували даний факт, податковим органом не подано, твердження позивача не спростовано.

Твердження відповідача про порушення позивачем порядку проведення розрахункових операцій під час здійснення ставок на гру, що передбачає видання відповідного розрахункового документа, судом до уваги не приймається, оскільки згідно ст. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” відповідальність передбачена за непроведення розрахункових операцій через РРО та невидачу розрахункового документа, а не за порушення порядку видачі розрахункового документа за отримання кредитів (здійснення ставок на проведення гри).

Крім того, посилання відповідача на те, що чеки повинні видаватись на суму відповідно до проведених ставок окремо на 800 грн. та 500 грн. до уваги судом не приймаються, оскільки в матеріалах справи наявний фіскальний чек на загальну суму 1300 грн., що підтверджує факт проведення зазначених розрахункових операцій через РРО та не суперечить вимогам Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для здійснення перевірки позивача зазначено, крім іншого , ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та Закон України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” передбачено, що планова виїзна перевірка проводиться щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами. Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому направлено повідомлення не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Враховуючи, що згідно наданих відповідачем направлень на перевірку від 17.04.2007р. №№2079,2080, проведена 17.04.2007р. перевірка визначена як планова, суд не вбачає правових підстав, викладених вище, для визнання даної перевірки такою, що проведена у відповідності до вимог ст.11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, зважаючи на відсутність письмового повідомлення позивача не пізніше ніж за 10 днів .

Крім того, судом враховується, що згідно тієї ж ст. 11-1 Закону перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вважаються позаплановими і проводяться за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. Тому проведення планової перевірки не відповідає зазначеному .

З огляду на викладені обставини та враховуючи приписи ст.71 КАС України, в силу яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень, обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є законними, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому. При цьому згідно ч.1 ст. 94 Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Купідон", м. Кам'янець-Подільський до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державній податковій адміністрації у Київській області м. Київ про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський № від 10.09.2007р. в частині застосування штрафних санкцій на суму 6500,00 грн. задоволити.

Визнати протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський № від 10.09.2007р. в частині застосування штрафних санкцій на суму 6500,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Купідон” м. Кам’янець-Подільський, вул.. Князів Коріатовичів,9 судовий збір в розмірі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

4-третій особі