ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.04.2008

Справа №2-30/394-2008

За позовом Виконавчого комітету Керченської міської ради, м. Керч, вул. Кірова, буд. 17.

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Конгресс», м. Керч, вул. Орджонікідзе, буд. 86.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Автокоммунсервіс», м. Керч, вул. Годуванцева, буд. 4.

Про виселення та стягнення неустойки.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П р е д с т а в н и к и:

Від позивача – Сіняєва, за дов. від 12.12.2007 р.

Від відповідача – Гончаров, за дов. від 01.07.2007 р. у справі.

Третя особа – не з’явився.

Суть спору: Позивач – Виконавчий комітет Керченської міської ради звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про виселення відповідача ТОВ «Конгресс» з нежитлових приміщень загальною площею 25,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Керч, вул. Пролетарська, буд. 34 та стягнення неустойки в сумі 645,04 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі п. 6.1.9., 8.1. договору оренди від 14.10.2004 р. № 843, укладеного з відповідачем, після спливу строку дії договору орендар повинен протягом 3 – х днів повернути орендоване приміщення орендодавцю по акту прийому-передачі. Строк дії договору сплив ще 04.07.2007 р., однак відповідач дотепер не звільнив орендовані приміщення, а тому позивач просить виселити відповідача в судовому порядку та стягнути неустойку за незаконне користування приміщенням.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує і зазначає, що листом від 09.07.2007 р., який надійшов на його адресу від позивача, він був сповіщений про те, що 03.07.2007 р. рішенням Комітету по передачі в оренду майна комунальної власності Керченської міської ради відповідачу відмовлено в продовженні строку дії договору. На підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Оскільки після 03.08.2007 р. ніяких листів на адресу відповідача не надходило, він вважав договір пролонгованим і продовжував користуватися орендованим майном та сплачував орендну плату. Крім того, відповідач представив договори страхування на підтвердження того, що вимоги договору в цій частині ним виконувалися. З приведених підстав відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2008 р. на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі було залучено третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача балансоутримувача орендованого майна Комунальне підприємство «Автокоммунсервіс». Представник третьої особи жодного разу в судове засідання не з’явився, письмових пояснень не представив.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, господарський суд розглядає справу по наявним в ній матеріалам. Інших доказів сторонами не представлено.

Дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд –

в с т а н о в и в:

14 жовтня 2005 р. Виконавчий комітет Керченської міської ради (орендодавець) та ТОВ «Конгресс» (орендар) уклали договір оренди нежитлового приміщення № 726.

Згідно з пунктом 1 договору на підстав рішення Комітету по передачі в оренду майна комунальної власності від 31.08.2005 р. протоколу № 5 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Пролетарська, буд. 34 загальною площею 25,2 кв.м. яке знаходиться на балансі КП по ремонту і експлуатації приміщення для використання під магазин сувенірної продукції.

Передача майна підтверджується актом прийому-здачі нежитлового приміщення (а.с. 13).

Строк договору встановлений в пункті 9.1. з 06.07.2005 р. по 05.07.2006 р. строком на 364 дня.

В подальшому строк дії договору був пролонгований на підставі ч. 2 ст. 17 закону України «Про оренду державного та комунального майна» до 04.07.2007 р.

03.07.2007 р. Комітет по передачі в оренду майна комунальної власності прийняв рішення не продовжувати відповідачу строк дії договору на новий термін з підстав, що балансоутримувач бажає використовувати вказані приміщення для власних потреб.

09.07.2007 р. позивачем було скеровано на адресу відповідача лист № 02-26/1018 про прийняте рішення та з вимогою звільнити орендовані приміщення в строк до 06.08.2007 р.

З приведених підстав, позивач вважає, що договір припинив свою дію, однак відповідач незаконно використовує займані приміщення, а тому позивач просить виселити.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 14.03.1995 р. № 98/95 - ВР договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на якій його було укладено.

На підставі п. 9.6. договору дія договору припиняється в разі закінчення строку, на який він був укладений.

Як слідує з пояснень представника позивача та слідує з матеріалів справи, строк дії договору оренди сплив 04.07.2007 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі закінчення строку дії договору оренди та відмови від його продовження орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

На підставі ст. 785 ЦК України в разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Дані норми закону знаходять своє відображення в пунктах 6.1.9. та 8.1. договору, згідно з якими, в разі припинення договору орендар повинен повернути орендодавцю майно в належному стані протягом 3 – х трьох днів по акту прийому-передачі.

Однак, не дивлячись на те, що строк договору вже закінчився відповідач до теперішнього часу так і не звільнив займане приміщення.

Доводи відповідача, що частина 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором не приймаються судом до уваги, оскільки заяву про припинення договору оренди заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди (п. 12 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000 р. № 02-5/237 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про оренду державного та комунального майна»), і така заява, про відсутність наміру на продовження дії договору оренди на новий строк позивач висловив в листі від 09.07.2007 р. № 02-26/1017-3391/02-26 (а.с. 15).

Крім того, доказів того, що відповідач після спливу строку дії договору сплачував орендну плату не приймається до уваги, оскільки доказів належного виконання договору не представлено суду.

Платіжне доручення від 02.04.2008 р. № 63, надане відповідачем в судовому засіданні, не може бути доказом сплати орендної плати, оскільки грошові кошти були зараховані на неналежний розрахунковий рахунок. Крім того, грошові кошти, як орендна плата, були сплачені відповідачем лише 02.04.2008 р., тобто тоді, коли суд своєю ухвалою зобов’язав відповідача надати докази виконання договору оренди в частині сплати орендної плати, раніше плата не сплачувалася.

Також суд звертає увагу, що згідно з довідкою третьої особи від 15.04.2008 р. на момент припинення строку дії договору, тобто на 04.07.2007 р., відповідач мав заборгованість з орендної плати в сумі 170,47 грн.

З приведених підстав, суд вважає доведеним, що договір оренди від 14.10.2005 р. припинив свою дію, як вказано позивачем, 04.07.2007 р., а тому відповідач безпідставно користується орендованим приміщенням, яке на підставі норм цивільного законодавства підлягає поверненню.

А тому суд задовольняє вимоги позивача в частині виселення відповідача із займаних приміщень.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

На підставі п. 7.2. договору за невиконання або неналежне виконання зобов’язань винна сторона несе відповідальність, передбачену діючим законодавством та договором.

Позивач пред’явив вимогу про стягнення з відповідача неустойку в розмірі подвійної плати за користування приміщенням за період з 08.07.2007 р. по листопад 2007 р. в розмірі 645,04 грн., що підтверджується матеріалами справи, розрахунком позивача (а.с. 20) та підлягає стягненню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2008 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 24 квітня 2008 р.

Керуючись ст. 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Конгресс», м. Керч, вул. Орджонікідзе, буд. 86 (ОКПО 19009506) із займаного нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Керч, вул. Пролетарська, буд. 34 загальною площею 25,2 кв.м.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Конгресс», м. Керч, вул. Орджонікідзе, буд. 86 (ОКПО 19009506) на користь Виконавчого комітету Керченської міської ради, м. Керч, вул. Кірова, буд. 17 (р/р 7511 в Керченському відділенні КРФАКП УСБ, МФО 324010, ОКПО 24719153) 645,04 грн. неустойки, 102,0 грн. держмита, 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.