ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№
5/223

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна
М.І., -головуючого,

Мамонтової
О.М.,

Удовиченка
О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства
"Квіти Львова"

на
постанову

Львівського
апеляційного господарського суду   від
09 квітня 2008 року

у
справі  господарського суду

№
5/223 Львівської
області

за
позовом

Відкритого
акціонерного товариства "Квіти Львова"

до

Відкритого
акціонерного товариства "Завод "Львівсільмаш"

третя
особа:

Приватний
підприємець ОСОБА_1,

про

стягнення
245 700 грн. заборгованості,

за участю представників
сторін: не з'явились;

встановив:

У липні 2007 року ВАТ "Квіти
Львова" звернулося до суду із позовом про стягнення з ВАТ "Завод
"Львівсільмаш" 245 700 грн. заборгованості за договором  від 02.08.2004, укладеного між ВАТ
"Завод "Львівсільмаш" та ПП ОСОБА_1

Рішенням господарського суду
Львівської області від 17.12.2007 (суддя Петрик І.Й.) у позові відмовлено
повністю

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 09.04.2008 (колегія суддів у складі: Бойко С.М.
-головуючий, Бонк Т.Б., Марко Р.І.) рішення господарського суду залишено без
змін.

Судові рішення мотивовані  тим, що доказів належного виконання
зобов'язання за договором від 02.08.2004 позивачем не надано.

В
касаційній скарзі ВАТ "Квіти Львова" просить скасувати рішення
господарського суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та
прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю В обґрунтування
посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що
призвело до неправильного застосування норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши
доповідача, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права
судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають  застосуванню до даних
правовідносин.

Постанова
суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки  ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так,
судами встановлено, що спірні правовідносини
виникли з договору на надання послуг по розробці плану санації ВАТ
"Завод "Львівсільмаш" від 02.08.2004, укладеного між ПП ОСОБА_1
та ВАТ "Завод "Львівсільмаш" (а.с. 5-8).

Відповідно
до п. 1.1 Договору Замовник  (ВАТ
"Завод Львівсільмаш") доручає, а Виконавець (ПП ОСОБА_1)  зобов'язується провести розробку плану
санації ВАТ "Завод "Львівсільмаш".

Розмір
та порядок оплати робіт закріплено у п.п. 5.1 -5.3 Договору, відповідно до яких
Замовник протягом 3-х банківських днів з моменту підписання даного договору,
сплачує Виконавцеві аванс у розмірі 20 000,00 грн. Остаточний розрахунок
проводиться на протязі трьох банківських днів з моменту підписання Акту
прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно
до п. 6.5 Договору підставою для остаточного розрахунку між сторонами є
підписаний акт прийому передачі робіт.

04.05.2005
між ПП ОСОБА_1 (цедент) та ВАТ "Квіти Львова" (цесіонарій) укладено
договір № 1 уступки вимоги (цесії), п. 1 якого передбачено, що цедент передає
цесіонарієві право вимоги, належне цедентові і стає кредитором за договором про
надання послуг по розробці плану санації ВАТ "Завод Львівсільмаш" від
02.08.2004 між цедентом та ВАТ "Завод "Львівсільмаш".

Звертаючись
з позовом ВАТ "Квіти Львова" посилається на  виконання ПП ОСОБА_1 роботи за договором від
02.08.2004, що, на його думку, підтверджується планом санації ват "Завод
Львівсільмаш", затвердженим комітетом кредиторів (протоколи від
10.08.2004, від 05.11.2004) та актом приймання-передачі робіт від 10.08.2004.

Ст.
525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту та інших вимог, що ставляться. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд повно та всебічно
дослідив всі суттєві обставини даної справи, правильно встановив, і виходив з того,
що  позивач документально не підтвердив
підстави виконання ПП ОСОБА_1 робіт за договором про надання послуг по розробці
плану санації, оскільки акт приймання-передачі виконаних робіт за договором від
02.08.2004, що відповідно до п. 5.3 Договору є підставою для проведення
остаточного розрахунку, замовником -ВАТ "Завод Львівсільмаш" не
підписано.

Обов'язок
доказування відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти та обставини, які обґрунтовують
його вимоги та заперечення.

Апеляційний
господарський суд правомірно погодився з висновком господарського суду першої
інстанції.

Відповідно
до ч. 1 ст. 530  ЦК України, якщо  у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання,
строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким
чином, висновки місцевого та апеляційного господарських судів про відсутність
підстав для стягнення з ВАТ "Завод Львівсільмаш" спірної
заборгованості, ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки доказів належного
виконання зобов'язання ПП ОСОБА_1 за договором від 02.08.2004 позивачем не
надано.

Твердження
касаційної скарги про помилковість висновків суду щодо неврахування як доказу
виконання договору від 02.08.2004, протоколів засідань комітету кредиторів ВАТ
"Завод Львівсільмаш" та ґрунтуються на неправильному тлумаченні  положень договору та норм права, не
відповідають встановленим судами обставинам і тому їх належить залишити поза
увагою. З зазначених підстав слід вважати необґрунтованими і посилання на
неправильне застосування судами вимог норм матеріального права.

Інші
доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати
перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 111-7 ГПК України,
і тому до уваги не беруться.

Враховуючи
те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи
у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята  постанова відповідає  нормам чинного законодавства та підстав для
її скасування не вбачається.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства "Квіти Львова"  залишити без задоволення.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 09 квітня  2008 року у справі № 5/223  залишити без змін.

Судді:
М.І. Хандурін

О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко