ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2008 р.
Справа № 29/169-08

вх.
№ 2467/5-29

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1;

відповідача
- Манирко О.А.

розглянувши
справу за позовом СПД ФО ОСОБА_1, м. Харків

до  ТОВ "Технічний центр домофонізації
"Цифрал - сервіс Харків", м. Х-в

про усунення
перешкод

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд усунути перешкоди у здійсненні права користуваннямайном і здійсненні
підприємницької діяльності СПДФО ОСОБА_1шляхом зобов'язання ТОВ "Технічний
центр домофонізації "ЦИФРАЛ-СЕРВІС ХАРКІВ" видати позивачу код
(цифрову кодову комбінацію) для можливості відкривання з блоку виклику
"Цифрал ССD-2094.1/М" електромагнітного замка, встановленого на
вхідних дверях до третього під'їзду АДРЕСА_1, і шляхом заборони відповідачу
здійснювати встановлення або зміну кодів (цифрової кодової комбінації) без
попереднього письмового повідомлення позивача.

Позивач також
просить стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі державне мито в
сумі 85,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 118,00 грн.

До початку
судового засідання позивач заявив клопотання про забезпечення позову, в якому
просив суд заборонити ТОВ "Технічний центр домофонізації
"ЦИФРАЛ-СЕРВІС ХАРКІВ" використовувати у третьому під'їзді АДРЕСА_1
будь-які системи обмеження доступу з цифровим кодом і електромагнітним замком.
Вказане клопотання було задоволено судом в ухвалі про порушення провадження по
справі від 31.03.08р.

В судовому
засіданні оголошувались перерви до 24.04.08р. об 11:30 год., 05.05.08р. о 16:00
год.

У судовому
засіданні позивач підтримує свої позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.
Позивач, посилаючись на ст.ст. 12, 319, 320, 391 ЦК України, обґрунтовує свої
позовні вимоги тим, що власник майна володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону, у тому числі використовувати своє майно для
здійснення підприємницької діяльності, за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач
22.04.08р. через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому він
позов не визнає і просить суд замінити його на належного відповідача - фізичну
особу ОСОБА_2та скасувати заходи забезпечення позову. Відповідач у своєму
відзиві зазначає, що позивач вже звертався до Київського районного суду м.
Харкова з позовом про поновлення порушеного права, за результатом розгляду
якого Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.09.07р. та Ухвалою
Верховного Суду України від 05.03.08р. йому в позові було відмовлено, і
підтверджено, що дії ТОВ "Технічний центр домофонізації
"ЦИФРАЛ-СЕРВІС ХАРКІВ" та представника мешканців третього під'їзду
ОСОБА_2 щодо облаштування в третьому під'їзді АДРЕСА_1 металевих дверей,
обладнаних системою обмеження доступу з цифровим кодом і електромагнітним
замком, не створюють перешкод власникам квартир у цьому під'їзді.

Позивач
24.04.08р. у судовому засіданні надав заперечення до відзиву на позовну заяву,
в яких зазначає, що ТОВ "Технічний центр домофонізації "ЦИФРАЛ-СЕРВІС
ХАРКІВ" є належним відповідачем по цій справі і просить суд задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що по цивільній справі
у загальному суді був інший предмет позову.

Розглянувши
матеріали справи, надані сторонами докази, вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, суд встановив, що позивач є співвласником і мешканцем
квартири № 87, яка знаходиться у третьому під'їзді АДРЕСА_1, і в якій позивач
здійснює свою підприємницьку діяльність.

Відповідач на
підставі договору на виконання монтажних робіт № 218 від 27.02.07 р. здійснив у
третьому під'їзді АДРЕСА_1 заміну існуючих дверей із встановленням металевих
дверей, обладнаних системою обмеження доступу „Цифрал CCD-2094.1/М” з цифровим
кодом і електромагнітним замком, про що свідчить Акт виконаних робіт від
21.10.07р.

Згідно
зазначеного акту мешканцям третього під'їзду будинку № 56 встановлене
відповідачем обладнання передається у безоплатне користування за Договором №
218 від 27.02.07р., а також переговорні трубки та ключі.

У відповідності
із розділом 1 Договору безоплатного користування № 218 від 27.02.07р.
відповідач є власником визивного блоку, який використовується в якості
обладнання для системи обмеження доступу, і який передається мешканцям третього
під'їзду АДРЕСА_1 у користування на час дії договору про надання послуг з
технічного обслуговування та ремонту системи обмеження доступу.

За поясненнями
сторін блок виклику „Цифрал CCD-2094.1/М” з електромагнітним замком на вхідних
дверях до третього під'їзду будинку № 56 почав функціонувати з 24.10.07р., про
що свідчить відповідна об'ява, додана до матеріалів справи.

З Договору
доручення № 218 від 27.02.07р. та Акту виконаних робіт від 21.10.07р.
вбачається, що позивач не вступав у договірні відносини з відповідачем, у
зв'язку з чим не отримував від останнього ні ключів, ні визивних трубок, за
допомогою яких можливе відкривання вхідних дверей у третьому під'їзді АДРЕСА_1.

З метою доступу
у належну позивачеві квартиру № 87 він звернувся до відповідача з відповідною
заявою від 26.10.07р. (вхідний № 13 від 29.10.07р.) з вимогою про надання йому
коду (набору цифрових кодових комбінацій) для відкривання електромагнітного
замка, встановленого на вхідній двері під'їзду. Разом із заявою позивач надав
відповідачу згоду мешканців під'їзду щодо надання йому коду.

Відповідач
письмову відповідь на зазначену заяву не надав, однак не заперечував, що заяву
було задоволено, на підтвердження чого ним надана заява із відповідною
резолюцією директора відповідача щодо задоволення заяви шляхом надання позивачу
коду. За таких обставин відповідачем була надана можливість позивачу
користуватись належною йому квартирою № 87 та здійснювати в ній власну
підприємницьку діяльність.

За твердженням
позивача за невідомих йому причин і без попереднього повідомлення відповідач
всередині лютого 2008 року здійснив заміну коду для відкривання з блоку виклику
„Цифрал CCD-2094.1/М” електромагнітного замка, встановленого на вхідних дверях
до третього під'їзду АДРЕСА_1, у зв'язку з чим дії відповідача позбавили
позивача можливості доступу та користування належною йому квартирою № 87, а
також здійснення позивачем підприємницької діяльність за місцем проживання.

Представник
відповідача не заперечував проти того, що ним була здійснена заміна коду. Свої
дії відповідач пояснив, що визивний блок системи обмеження доступу,
встановлений у третьому під'їзді АДРЕСА_1, позбавлений функції розблокування
електромагнітного замка шляхом набору індивідуального цифрового коду, а його
застосування призведе до втрати роботоздатності пристрою і зняття заводом-виробником
гарантійних зобов'язань, про що відповідач повідомив позивача своїм листом № 44
від 04.03.08р. При цьому, відповідач запропонував позивачу придбати у нього
ключ за умови пред'явлення документу, що підтверджує право власності на
квартиру, або паспорту з пропискою.

Позивач не
погодився із зазначеною пропозицією відповідача і звернувся до суду за захистом
своїх прав з позовом, обґрунтовуючи його тим, що дії відповідача створюють
перешкоди у здійсненні позивачем права користування майном і здійсненні
підприємницької діяльності.

Суд вважає, що
позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

У відповідності
із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. Статтею 320 ЦК України передбачено право
власника використовувати своє майно для здійснення ним підприємницької
діяльності, крім випадків, передбачених законом. Статтею 383 ЦК України
забороняється використовувати житлове приміщення для потреб промислового виробництва.
За таких обставин суд доходить до висновку, що позивач має право на власний
розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належною йому квартирою № 87,
що знаходиться у третьому під'їзді АДРЕСА_1, а також використовувати її для
здійснення своєї підприємницької діяльності, зокрема шляхом здавання її в
оренду і надання юридичних, консультаційних і адвокатських послуг за місцем
проживання.

Доказами,
зібраними у справі, підтверджується, що власником металевих дверей, обладнаних
системою обмеження доступу „Цифрал CCD-2094.1/М” з цифровим кодом і
електромагнітним замком, встановлених у третьому під'їзді АДРЕСА_1, є саме
відповідач, а мешканці третього під'їзду лише безоплатно користуються нею.

Згідно ч.7
ст.41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди
правам, свободам та гідності громадян. Згідно ч.5 ст.319 ЦК України власник не
може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності
громадян.

Згідно ч.4
ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України право приватної власності є
непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

На підставі
пояснень відповідача та документів, наданих сторонами, судом встановлено, що
монтажні роботи із встановлення у під'їздах житлових будинків металевих дверей,
обладнаних системами обмеження доступу з цифровими кодами і електромагнітними
замками, а також їх подальше технічне обслуговування та ремонт, є
підприємницькою діяльністю відповідача з метою отримання доходу. У відповідності
із вимогами ч.1 ст.49 ГК України підприємці зобов'язані не порушувати права та
законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання,
установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави.

Таким чином,
встановлення відповідачем і подальша експлуатація у третьому під'їзді АДРЕСА_1
металевих дверей, обладнаних системою обмеження доступу „Цифрал CCD-2094.1/М” з
цифровим кодом і електромагнітним замком, не повинні завдавати шкоди правам
позивача, зокрема його праву власності і праву на здійснення ним
підприємницької діяльності за місцем проживання, а також позбавляти чи
обмежувати зазначені права.

Як вбачається з
Договору про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту системи
обмеження доступу № 218 від 27.02.07р., технічне обслуговування зазначеної
системи обмеження доступу „Цифрал CCD-2094.1/М” здійснює відповідач, у зв'язку
з чим суд доходить до висновку, що саме він має технічну можливість активувати,
деактивувати та змінювати основні і додаткові функції домофону „Цифрал
CCD-2094.1/М”, передбачені підприємством-виробником.

Твердження
відповідача щодо відсутності у визивному блоці „Цифрал CCD-2094.1/М” функції
розблокування електромагнітного замка шляхом набору індивідуального цифрового
коду, а також втрата роботоздатності пристрою у разі застосування коду
спростовується даними, які містяться у технічному паспорті. Зокрема, зазначений
домофон має серед основних функцій можливість відкривання електромагнітного
замка набором цифрової кодової комбінації (загального коду) на клавіатурі
пристрою, а також можливість відкривання двері набором індивідуального коду
абонента, який вибирається з кодових таблиць, що зберігаються в пам'яті
домофона, або вводиться вручну.

Технічна
можливість застосування індивідуального цифрового коду та належна при цьому
роботоздатність визивного блоку „Цифрал CCD-2094.1/М” підтверджується також
фактичними обставинами, проти яких не заперечував відповідач, а саме
використання позивачем індивідуального коду у період з жовтня 2007 року по
лютий 2008 року.

Твердження
відповідача щодо можливого зняття заводом-виробником своїх гарантійних
зобов'язань у разі застосування індивідуального коду спростовується даними,
наведеними у гарантійних зобов'язаннях на блок виклику „Цифрал CCD-2094.1/М”
(заводський № CYFRAL 381346, дата виготовлення - 22.08.2007р.). Пристрій не
підлягає гарантійному обслуговуванню, зокрема, у разі самовільної зміни
конструкції, електричної схеми або комплектації виробу, а також у разі
проведення ремонту особою, яка не має на це відповідного дозволу.

Згідно ст.32
Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне
життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається також
збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про
особу без її згоди, у зв'язку з чим вимога відповідача щодо пред'явлення йому
позивачем документу, що підтверджує право власності на квартиру, або паспорту з
пропискою, з метою реалізації позивачем права безперешкодного та вільного
доступу до своєї власності є прямим втручанням відповідача в особисте життя
позивача. За таких обставин суд вважає зазначені вимоги відповідача
безпідставними і такими, що суперечать нормам Конституції України.

Згідно ч.3
ст.47 ГК України держава гарантує недоторканність майна і забезпечує захист
майнових прав підприємця. У відповідності із ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має
підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Таким чином,
суд вважає обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу
позивача про усунення перешкод у здійсненні права користування майном і
здійсненні ним підприємницької діяльності шляхом зобов'язання відповідача
видати позивачеві код (цифрову кодову комбінацію) для можливості відкривання з
блоку виклику „Цифрал CCD-2094.1/М” електромагнітного замка, встановленого на
вхідних дверях до третього під'їзду АДРЕСА_1, і шляхом заборони відповідачу
здійснювати встановлення або зміну кодів (цифрової кодової комбінації) без
попереднього письмового повідомлення позивача.

У відповідності
із ст.49 ГПК України при задоволенні позову державне мито, а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані
з розглядом справи, покладаються на відповідача, у зв'язку з чим з відповідача
по цій справі підлягають стягненню на користь позивача 85,00 грн. держмита та
118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 22, 32-36, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Зобов'язати
Товариство з обмеженою відповідальністю „Технічний центр домофонізації
„ЦИФРАЛ-СЕРВІС ХАРКІВ” ( 61002 м.Харків, вул.Дарвіна, 17-А. Код
) видати Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1. Код ДРФО НОМЕР_1 ) код (цифрову кодову комбінацію) для можливості
відкривання з блоку виклику „Цифрал CCD-2094.1/М” електромагнітного замка,
встановленого на вхідних дверях до третього під'їзду АДРЕСА_1.

Заборонити
Товариству з обмеженою відповідальністю „Технічний центр домофонізації
„ЦИФРАЛ-СЕРВІС ХАРКІВ” здійснювати встановлення або зміну кодів (цифрової
кодової комбінації) відкривання з блоку виклику „Цифрал CCD-2094.1/М” електромагнітного
замка, встановленого на вхідних дверях до третього під'їзду АДРЕСА_1 без
попереднього письмового повідомлення цих кодів Суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1. Код ДРФО НОМЕР_1 ).

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю „Технічний центр домофонізації
„ЦИФРАЛ-СЕРВІС ХАРКІВ” ( 61002 м.Харків, вул.Дарвіна, 17-А. Код
) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1. Код ДРФО НОМЕР_1 ) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази
після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення
підписано 12.05.08

Суддя