ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.03.08                                                                                           Справа № 7/163-93

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу агрофірми “Світанок-Сервіс” у формі закритого акціонерного товариства, с. Хорохорин Луцького району Волинської області № б/н та дати

на рішення господарського суду Волинської області від 21.01.08

у справі № 7/163-93

за позовом: Агрофірми “Світанок-Сервіс” у формі закритого акціонерного товариства, с. Хорохорин Луцького району Волинської області

до відповідача: ТзОВ “Житлобуд-2”, м. Луцьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ЗАТ виробничо-транспортної фірми “Волиньводгосп”, м. Луцьк

про          витребування майна з чужого незаконного володіння

За участю представників сторін:

від позивача: - Бєляєв М.П. –голова правління (протокол № 3 спостережної ради від 08.04.03);

від відповідача: - Собковський С.М. – представник (довіреність № 01-04/08 від 04.01.08);

від третьої особи: - Полюхов С.М. –представник (довіреність № б/н від 13.02.08).

Представникам сторін та третьої особи роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 27, 28 ГПК України.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області від 21.01.08 у справі № 7/163-93 (суддя М.Шум) відмовлено у задоволенні позову Агрофірми “Світанок-Сервіс” у формі закритого акціонерного товариства до ТзОВ “Житлобуд-2” за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ЗАТ виробничо-транспортної фірми “Волиньводгосп” про витребування майна з чужого незаконного володіння.

З даним рішенням не погоджується позивач – Агрофірма “Світанок-Сервіс” у формі закритого акціонерного товариства, оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неповноти з’ясування судом обставин справи, недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі та доповненні до неї підприємець зокрема посилається на те, що відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався скасованим рішенням господарського суду Волинської області від 21.12.07, а також не взяв до уваги рішення господарського суду Львівської області від 21.10.05. Крім того, посилається скаржник і на порушення місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення норм процесуального права, а саме ст.ст. 27, 59, 81-1 ГПК України. На підставі наведеного скаржник просить рішення господарського суду Волинської області від 21.01.08 у справі № 7/163-93 скасувати, прийняти рішення, яким позов задоволити.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.08 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 27.02.08.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - ТзОВ “Житлобуд-2” зазначає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду відповідає законодавству та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, наголошуючи, що оскільки право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації (п. 4 ст. 334 ЦК України), позивач не набув права власності на спірний об’єкт.

Третя особа - ЗАТ виробничо-транспортної фірми “Волиньводгосп” –проти доводів скаржника також заперечила з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, зазначивши, зокрема, що оскаржуване рішення винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 12.03.08 представники сторін та третьої особи підтримали вимоги та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзиви на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Волинської області від 21.01.08 у справі № 7/163-93 слід залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Як вірно встановлено господарським судом Волинської області, 27.06.06 між ЗАТ «Волиньводгосп»та ТзОВ «Житлобуд-2»укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно умов якого третя особа зобов'язалася передати відповідачу об'єкт нерухомого майна - виробничо-складську будівлю загальною площею 698, 4 кв.м., що знаходиться у м. Луцьку по вул. Вахтангова, 2, а відповідач, в свою чергу, зобов’язався прийняти зазначений об'єкт нерухомого майна та оплатити його вартість, що складала 480 000, 00 грн. у встановленому договором порядку. Колегія суддів вважає вірним застосування господарським судом до зазначених правовідносин ст.ст. 144, 147 Господарського кодексу України та ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, якими врегульовано договірні правовідносини, що мали місце.

Встановлено судом першої інстанції також те, що на виконання умов договору купівлі-продажу від 27.06.06 відповідачем було перераховано третій особі передбачену у договорі вартість об’єкта. Документально підтверджений наявними в матеріалах справи доказами (акт приймання-пере дачі від 27.06.06) факт передання ТзОВ «Житлобуд-2»визначеного угодою нерухомого майна - виробничо-складської будівлі площею 698, 4 кв.м., що знаходиться у м. Луцьку по вул. Вахтангова, 2.

При розгляді спору суд першої інстанції надав оцінку рішенню господарського суду Волинської області від 21.09.06 у справі № 03/67-93, яким договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.06, укладений між відповідачем та третьою особою, визнано дійсним, а також визнано за ТзОВ «Житлобуд-2»право власності на виробничо-складську будівлю загальною площею 698, 4 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2. Колегія суддів зазначає, що постановою Вищого господарського суду України від 27.12.07 зазначене рішення господарського суду Волинської області скасовано. Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на безпідставність посилань скаржника на зазначену постанову, як на доказ свого права власності на спірну виробничо-складську будівлю загальною площею 698, 4 м.кв., оскільки постановою Вищого господарського суду України від 27.12.07 у справі № 03/67-93 справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області в іншому складі суду, а не винесено рішення по суті позовних вимог.

Беручи до уваги предмет спору, яким є витребування майна з чужого незаконного володіння, суд апеляційної інстанції застосовує ст. 387 ЦК України, згідно положень якої витребувати майно з чужого незаконного володіння має право лише власник цього майна. Погоджується колегія суддів також з застосуванням місцевим господарським судом до спірних правовідносин п.п. 3, 4 ст. 334 ЦК України, згідно яких право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відтак, посилання скаржника на рішення господарського суду Львівської області від 21.10.05 у справі № 1/989-26/370, як на доказ його права власності на виробничо-складську будівлю загальною площею 698, 4 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2, є безпідставним, оскільки спростовується п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яким передбачено, що рішення судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна є право встановлювальним документом, на підставі якого підприємствами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць (п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно) проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна. Таким чином, рішення господарського суду Львівської області від 21.10.05 у справі № 1/989-26/370не засвідчує виникнення у позивача права власності на виробничо-складську будівлю загальною площею 698, 4 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2, а є лише підставою для звернення в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»щодо реєстрації права власності на об’єкт нерухомого майна. Доказів державної реєстрації свого права власності на спірне приміщення скаржником не подано ні при розгляді спору судом першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи містяться докази того, що в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»право власності на виробничо-складську будівлю загальною площею 698, 4 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2, зареєстроване за ТзОВ «Житлобуд-2» 17.10.06 за № 3854165 з подальшим виготовленням технічного паспорта на вказаний об'єкт нерухомості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, викладеним в оскаржуваному рішенні, про відсутність підстав для задоволення позову Агрофірми “Світанок-Сервіс” у формі закритого акціонерного товариства про витребування виробничо-складської будівлі загальною площею 698, 4 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2 з чужого незаконного володіння у зв’язку з ненабуттям позивачем права власності на спірний об’єкт, яке згідно положень п. 4 ст. 334 ЦК України, безпосередньо пов’язане із здійсненням набувачем державної реєстрації, чого позивачем вчинено не було.

Таким чином, місцевим господарським судом правильно встановлено обставини справи, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, не спростував, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Волинської області від 21.01.08 у справі № 7/163-93 залишити без змін, в задоволенні апеляційної скарги –відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Волинської області.

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Г.Мельник