ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "30" жовтня 2008 р. по справі № 8/111-38

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Марінель", м. Дніпропетровськ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари", м. Нововолинськ

Про стягнення 217 788 грн. 03 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Степанов В.С., довіреність №35 від 28.10.2008 року

Від відповідача: Никонюк В.В., довіреність №332/10-08 від 29.10.2008 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий

дом "Марінель" просить стягнути з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари" 217 788 грн. 03 коп., в тому числі: 206 219 грн. 70 коп. основного боргу, 7 860 грн. 34 коп. пені, 982 грн. 53 коп. річних, 2 725 грн. 46 коп. збитків від інфляції та судові витрати по справі: 2 178 грн. 00 коп. по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України в межах наданих йому повноважень згідно довіреності №35 від 28.10.2008 року подав заяву від 30.10.2008 року про відмову від позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій. В частині стягнення з відповідача 206 219 грн. 70 коп. основного боргу позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов в сумі 205 945 грн. 62 коп. основного боргу (представив суду підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків від 21.10.2008 року на вказану суму), оскільки позивачем при поданні позовної заяви не враховано 274 грн. 08 коп. залишку коштів за попередні поставки товару.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

24 червня 2008 року між позивачем - товариством з обмеженою

відповідальністю "Торговий дом "Марінель" та відповідачем – товариством з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари" був укладений договір № 130-ТД-Л (далі договір а. с. 13-14).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору від 24.06.2008 року № 130-ТД-Л.

Згідно п. п. 1.1, 3.3, 5.8, 6.1 договору позивач зобов’язувався передавати (поставляти) відповідачу товар, кількість, асортимент та ціна якого погоджуються сторонами і вказуються у накладних, а відповідач – приймати та оплатити його в терміни згідно накладних на кожну партію товару. У разі прострочення оплати отриманого товару, останній сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати за поставлений товар.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач відпустив відповідачу товар по довіреності серії НБЄ №193844 від 10.07.2008 року згідно накладних:

-          № Л408 від 10.07.2008 року на суму 63 364 грн. 08 коп.;

-          № Л423 від 17.07.2008 року на суму 56 689 грн. 35 коп.;

-          № Л427 від 18.07.2008 року на суму 55 700 грн. 40 коп.;

-          № Л429 від 22.07.2008 року на суму 61 584 грн. 45 коп.

Всього позивач передав відповідачу товар на суму 237 338 грн. 28 коп.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк виконання зобов’язання ні в договорі, ні в накладних не був визначений, тому позивач в порядку ст. 530 ЦК України направив відповідачу претензію з вимогою про оплату боргу від 27.08.2008 року №62-ТД (а. с. 11).

Відповідач претензію отримав 02.09.2008 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12), після чого - 26.09.2008 року частково оплатив заборгованість в сумі 31 118 грн. 58 коп.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача становить

206 219 грн. 70 коп.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, позивачем при поданні позовної заяви не враховано 274 грн. 08 коп. залишку коштів за попередні поставки товару.

Отже, заборгованість відповідача на день розгляду справи становить

205 945 грн. 62 коп., підтверджена матеріалами справи, актом звірки взаємних розрахунків від 21.10.2008 року, визнана відповідачем, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

У позові на суму 274 грн. 08 коп. слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання

зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Згідно п. 6.1 договору у разі прострочення оплати отриманого товару, останній сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п. 5.8 договору відповідач зобов'язувався оплатити товар в терміни згідно накладних на кожну партію товару. В накладних терміни оплати не зазначені.

Представник позивача подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення 7 860 грн. 34 коп. пені, 982 грн. 53 коп. річних, 2 725 грн. 46 коп. збитків від інфляції.

Згідно ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Відповідно до ст.78, п.4 ст.80 ГПК України позивач має право відмовитись від позову, а господарський суд у випадку прийняття такої відмови припиняє провадження у справі.

Відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій підписана представником позивача Степановим В.С., що діє в межах повноважень, наданих довіреністю №35 від 28.10.2008 року, не суперечить законодавству, не порушує чиїх – небудь прав і охоронюваних законом інтересів, приймається судом.

За таких обставин, провадження у справі на суму 11 568 грн. 33 коп.

(7 860 грн. 34 коп. пені, 982 грн. 53 коп. річних, 2 725 грн. 46 коп. збитків від інфляції) підлягає припиненню в силу п.4 ст. 80 ГПК України.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати пропорційно до задоволених позовних вимог по сплаті державного мита в сумі

2 059 грн. 46 коп. та 111 грн. 58 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, п.4 ст. 80, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари", м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25, код 33211353, р/р870 у відділенні №6 ВФ "Кредо банку" м. Нововолинськ,

МФО 303224 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Марінель", м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 6,

код 13437282, р/р 2331 в філії Іллічевського головного відділення Промінвестбанку в м.Маріуполі Донецької області, МФО 334442

- 205 945 грн. 62 коп. основного боргу, 2 059 грн. 46 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 111 грн. 58 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 208 116 грн. 66 коп. (двісті вісім тисяч сто шістнадцять грн. 66 коп.).

3. У позові на суму 274 грн. 08 коп. відмовити.

4. Провадження у справі на суму 11 568 грн. 33 коп. припинити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя А.М. Кравчук

Дата виготовлення

повного тексту рішення 31.10.2008 року

Суддя                                                    Кравчук Антоніною Михайлівною