ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.08р.

Справа № 20/82-08

за позовом Закритого акціонерного товариства "ТРАНС ОІЛ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтранс", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 301 443 грн. 62 коп.

Суддя Пархоменко Н.В.

Представники :

Від позивача: Присяжнюк Д.В., довіреність №1-04 від 20.02.2008р.

Від відповідача: представник не з'явився.

Суть спору :

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу зособів захисту рослин № 1-18.04.06 від 18.04.06р. основний борг - 141 978,08 грн., пеня - 159 465,54 грн., а також судові витрати.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, відзив та витребувані судом документи не надав. Причина неявки не відома.

Справа розглядається за наявними в справі матеріалами, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача у судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

Встановив :

18.04.06р. між Закритим акціонерним товариством „ТРАНС ОІЛ” (продавець) та Закритим акціонерним товариством „Агрохімтранс” (покупець) було укладено договір купівлі-продажу засобів захисту рослин № 1-18.04.06 від 18.04.06р., відповідно якого позивач зобов’язався передати у власність, а відповідач прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв у власність товар на суму 213 654,00 грн., що підтверджується накладними та актами прийому-передачі товару (№3-18.05.06 від 18.05.06р., №15-21.06.06 від 21.06.06р.).

Відповідно п. 2.1. договору відповідач повинен здійснити повну оплату до 31.09.06р.

Відповідач виконав свої зобов’язання частково з порушенням строку передбаченого договором, оплативши продукцію у сумі 39 932,80 грн.

29.03.07р. відповідач повернув позивачу товар на суму 31 743,12 грн.

Таким чином, у відповідача перед позивачем виник борг у сумі 141978,08 грн.

Відповідач доказів оплати не надав.

Відповідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідально до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Відповідно п.5.2. договору за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,2% від суми поставленого товару за кожен день прострочення, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 159465,54 грн. за період з 01.10.06р. по 20.02.08р.

Суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню оскільки згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно з пунктами 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторони, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як граничний (якщо він встановлений).

З огляду на викладене, враховуючи встановлення Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру відповідальності за прострочення платежу у вигляді пені (розмір якої не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), за прострочку платежу за договором може бути стягнута лише сума неустойки, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, стягненню підлягає пеня (обчислена у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у спірний період, від суми заборгованості за договором) і є тим граничним розміром відповідальності за прострочку платежу, який встановлений законом. Крім того відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання , якщо інше не встановлено законом або договором , припиняється через шість місяців від дня , коли зобов’язання мало бути виконано, таким чином розмір пені належної до стягнення становить - 15688,98 грн. за період з 01.10.06р по 04.04.07р .

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) застосовується позовна давність в один рік , та згідно частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач таку заяву не надав тому суд не застосовує строки позовної давності до вимог про стягнення пені.

З огляду на викладене, позовні вимоги підтверджені матеріалами справи і підлягають частковому задоволенню у сумі 141978,08 грн. основного боргу , 15688,98 грн. пені.

В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати розподіляються пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 49, 82-84 , 116 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Агрохімтранс” (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.. Тургенєва, 10, р/р 0103 в АКБ „Приватбанк”, МФО 305299, ) на користь Закритого акціонерного товариства "ТРАНС ОІЛ" (юр. ад. : 01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 55 А; факт. ад. : 03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8, р/р 71 в АБ „Національні інвестиції”, м. Київ, МФО 300498, ) - 141978 (сто сорок одну тисячу дев’ятсот сімдесят вісім) грн. 08 коп. основного боргу, 15688 (п’ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 98 коп. пені, 1576 (тисячу п’ятсот сімдесят шість) грн. 67 коп. витрат по сплаті державного мита, 61 (шістдесят одну) грн. 71 коп. витрат по інформаційно - технічному забезпеченню процесу.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Н.В. Пархоменко

Дата підписання рішення 23.05.08р.