КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2008                                                                                           № 05-5-2/7604

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 23.07.2008

у справі № 05-5-2/7604

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррембуд"

про                                                  стягнення 19880,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Алчевський коксохімічний завод” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укррембуд” про стягнення 19880,27 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.07.2008 р. у справі № 05-5-2/7604 вищезазначений позов повернуто без розгляду позивачу на підставі п. п. 4, 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати і передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2008 р. апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Алчевський коксохімічний завод” прийнято до провадження.

Представники сторін в судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для повернення позовної заяви місцевий господарський суд визначив неподання доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку.

Суд першої інстанції посилається на те, що додані до позовної заяви платіжне доручення про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу № 958 від 27.05.2008 р. та платіжне доручення про сплату державного мита № 959 від 27.05.2008 р. оформлені з порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22. А саме, зазначає, що для заповнення реквізитів № 40 і № 41 платіжного доручення (М.П., Підписи) ставиться відбиток печатки платника та підписи уповноважених осіб, зразки яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим з огляду на наступне.

Платіжні доручення № 958 та № 959 від 27.05.2008 р. оформлені згідно з формою, наведеною в додатку № 2 до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті, але у формі електронних розрахункових документів з застосуванням електронного цифрового підпису, що відповідає змісту і вимогам п. п. 1.8., 11.5. Інструкції і є поясненням відсутності підписів відповідальних осіб і відбитка печатки платника. Крім того, відповідно до п. 2.7. Інструкції незалежно від способу виготовлення розрахункового документа відбиток печатки та підписи відповідальних осіб має містити тільки перший примірник розрахункового документа, який є підставою для списання коштів з рахунку платника і залишається на зберіганні в банку платника.

Отже, дослідивши додані до позовної заяви платіжні доручення № 958 від 27.05.2008 р. та № 959 від 27.05.2008 р., колегія суддів встановила, що вони в повному обсязі відповідають вищезазначеним вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22.

Крім того, місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначає, що згідно ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в доход державного бюджету України в порядку та розмірі, встановлених законодавством України. Відповідно до роз’яснень Головного управління державного казначейства України державне мито, яке справляється з позовних заяв, що подаються до господарських судів України підприємствами та організаціями, розміщеними на території України, зараховується на рахунки, відкриті на ім’я територіальних органів Державного казначейства України за кодом бюджетної класифікації № 22090200, символ звітності банку 095. А в поданому позивачем платіжному дорученні про сплату державного мита № 959 від 27.05.2008 р. не вказаний символ звітності банку 095.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції неправомірним, оскільки подані платіжні доручення відповідають вимогам Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15 (з наступними змінами та доповненнями), а згідно п. 3.3. роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.2007 р. господарським судам не слід допускати повернення позовних заяв у разі подання як доказу сплати державного мита платіжних доручень, що відповідають вимогам вищезазначеної Інструкції, в разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету України суди мають право згідно з п. 4 ст. 65 ГПК України витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

З огляду на викладене, повернення оскаржуваною ухвалою позову Відкритого акціонерного товариства „Алчевський коксохімічний завод” без розгляду на підставі п. п. 4, 10 ч.1 ст. 63 ГПК України є неправомірним.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду - скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Алчевський коксохімічний завод” задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.07.2008 р. у справі № 05-5-2/7604 скасувати.

Справу № 05-5-2/7604 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

07.10.08 (відправлено)