КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2008                                                                                           № 25/284

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Хазар" ЛТД

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.07.2008

у справі № 25/284

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Хазар" ЛТД

до                                                   Підприємство "Інформаційні видання Тендерної палати України"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 12400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.07.2008 р. по справі № 25/284 в позові відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що місцевим судом при прийнятті рішення зроблено невірний висновок про укладення між сторонами усного правочину, що призвело до неправильного застосування ст.ст. 206,207 ЦК України. Позивачем не одержано періодичних видань в обсязі, який зазначено в рахунку-фактурі, тощо.

В судові засідання представники сторін не з’явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належно, що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки не повідомили, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надали, отже апеляційний суд вважає за необхідне справу розглянути за їх відсутності.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 30.05.2008 р. ТОВ “Хазар ЛТД” звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Підприємства про стягнення 12 400 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що платіжним дорученням № 583 від 16.01.2008 р. на поточний рахунок відповідача перераховано грошові кошти в розмірі 12 400 грн. Призначенням зазначеного платежу було : “Плата за темат. каталог участи, процед. закуп., інформ бюл. ТП у січ. - груд. 2008 р, Інформ. бюл. тенд. палати січ.-груд. 2008 р. без ПДВ.”. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору на підставі ст. 180 ГК України. Договір будь-якого виду між сторонами укладено не було, оскільки не було погоджено усіх істотних умов господарського договору, отже відповідач володіє перерахованими грошовими коштами Позивача без відповідної правової підстави, тобто незаконно. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ними. З огляду на це, позивачем на адресу відповідача надіслано претензійного листа № 210 від 11.04.2008 р. з вимогою протягом трьох днів від дня одержання претензії повернути грошові кошти в розмірі 12 400 грн. Однак до теперішнього часу відповідачем не надано відповіді на претензію та не повернуто грошових коштів, тощо.

До матеріалів справи долучено відзив Підприємства на позовну заяву, згідно якого сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов та укладено договір про передплату на Тематичні каталоги та Інформаційні бюлетні Тендерної палати України, а тому твердження позивача про незаконне володіння коштами є безпідставним, тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані ними письмові докази й положення чинного законодавства, дійшов висновку про безпідставність й необґрунтованість позовних вимог, а відтак відмовив в їх задоволенні.

Так, відмовляючи в позові, місцевий суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, укладення між позивачем та відповідачем в період грудень 2007 р. - січень 2008 р. усного договору купівлі - продажу інформаційних видань відповідача. Вчинення відповідного правочину підтверджується рахунком-фактурою № ІВ-2112-0306 від 21.12.2007 р. на загальну суму 12 400 грн. та платіжним дорученням № 583 від 16.01.2008 р. про перерахування позивачем вартості товару відповідачу. 16.01.2008 р. за платіжним дорученням № 583 позивач перерахував на користь відповідача 12 400 грн. в якості оплати за інформаційні видання. В платіжному дорученні № 583 в розділі “призначення платежу” значиться: “Плата за темат. каталог участи, процед. закуп., інформ бюл. ТП у січ. - груд. 2008 р, Інформ. бюл. тенд. палати січ.-груд. 2008 р. без ПДВ.” Відповідачем виконано свої зобов'язання за укладеним правочином, а саме: надіслано на адресу позивача періодичні видання (Тематичні каталоги учасників процедур закупівель та Інформаційні бюлетені Тендерної палати України за період січень-грудень 2008 року) на загальну суму 12 400 грн., що підтверджується Реєстрами на відправку поштової кореспонденції по Україні інформаційних матеріалів. За таких обставин, доказами, які містяться в матеріалах справи спростовуються твердження позивача про відсутність укладення правочину та про безпідставність отримання відповідачем коштів в сумі 12 400 грн.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом. Разом з тим, місцевий суд допустився помилки, яка не призвела до прийняття неправильного рішення по справі. Так, було зазначено, що між сторонами укладено усний правочин. Натомість даний договір укладено шляхом обміну документами, при цьому пропозицією укласти (офертою) є виставлений рахунок-фактура, а прийняттям пропозиції (акцептом) є сплата коштів платіжним дорученням № 583 від 16.01.2008 р. Таким чином, сторонами укладено публічний договір купівлі-продажу періодичних видань в письмовій формі шляхом обміну документами.

Апелянт в жодне судове засідання не з’явився та не надав доказів на обґрунтування своєї апеляційної скарги та спростування висновків місцевого суду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а скарга – не підлягає задоволенню. Підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Хазар ЛТД”залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 15.07.2008 р. по справі № 25/284 - без змін.

Матеріали справи № 25/284 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді

01.12.08 (відправлено)