ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.06.08
Справа № 11/35

За позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2                    м.
Полтава

до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Краснодон Луганської області

про
стягнення  20503 грн. 10 коп.

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання
Мелехова О.С.

в присутності представників сторін:

від позивача -не прибув

від відповідача -не прибув

в с т а н о в
и в:

Суть спору: позивачем
заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором
купівлі-продажу на умовах розстрочення платежів б/н від 25.01.2007 в сумі 17350
грн. 00 коп.,  інфляційних нарахувань на
суму заборгованості у розмірі 2221 грн. 86 коп., 3% річних у розмірі 303 грн.
00 коп., пені за порушення строків виконання грошових зобов'язань у розмірі 628
грн. 24 коп. поставки № 154 від 01.11.06. в сумі 51267 грн. 70 коп. та пені в
сумі 1900 грн. 50 коп. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Сторони у  справі жодного разу не прибули в судові
засідання, призначені відповідними ухвалами суду, причини неявки суду не
повідомляли. Усі процесуальні документи суду на адресу відповідача у справі
надсилалися рекомендованою поштою за належною юридичною  адресою.
Вказані обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від явки до
господарського суду.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
фактом поставки на адресу відповідача у справі
товару (меблів) на загальну суму 44050 грн. 00 коп., з яким відповідачем
було сплачено лише 26000 грн., тому сума заборгованості склала 17350 грн. 00
коп. Також до стягнення з відповідача позивачем заявлено  інфляційні нарахування на суму заборгованості
у розмірі 2221 грн. 86 коп., 3% річних у розмірі 303 грн. 00 коп., а також пеню
у сумі 628 грн. 24 коп. за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе у
відповідності з укладеним сторонами договором  грошових зобов'язань.

Відзив на позову заяву та інші
витребувані господарським судом матеріали відповідачем не надані, тому справа
на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається
за наявними в ній матеріалами.

Встановивши фактичні обставини
справи, дослідивши надані матеріали, вислухавши повноважних представників
сторін у  справі, суд встановив таке.

25.01.2007 сторонам у справі було
укладено договір купівлі-продажу на умовах розстрочення платежів (далі за
текстом -договір), у відповідності з умовами пункту 1. якого Продавець (позивач
у справі)  зобов'язався продати, а
Покупець ( відповідач у справі) -купити меблі, визначені окремим замовленням у
кількості та за ціною, зазначеною у
накладних, що є невід'ємними частинами
договору, на умовах розстрочення платежу.

У відповідності з умовами пункту
2.2 договору відповідач повинен був прийняти товар в момент поставки та
розрахуватися за нього не пізніше 45 діб з моменту його приймання.

Вказаний договір підписаний його
сторонами, проте на його тексті поряд з підписом відповідача у справі міститься
печатка підприємця ОСОБА_3, яка не є стороною договору.

За висновком суду наявність на
тексті договору печатки іншої фізичної особи -підприємця не може впливати на
дійсність укладеного сторонами у справі договору,  оскільки у відповідності з приписами ст. ч. 2
ст. 217 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Під підписанням
правочину необхідно розуміти скріплення його тексту оригінальною позначкою,
притаманною лише даній особі, яка має право на підписання угоди.

З боку Покупця договір підписаний
особисто ОСОБА_1, що було підтверджено матеріалами справи, письмовими
поясненнями позивача та не було спростовано відповідачем під час судового
розгляду справи.

Таким чином, договір був укладений
та підписаний його сторонами  з
дотриманням вимог чинного законодавства.

У підтвердження факту поставки на
адресу відповідача у справі обумовленої договором продукції на загальну
суму  позивачем суду були надані
відповідні товарно -транспортні накладні
№ РН-0000230 від 20.06.2007 на суму
6200 грн. 00 коп.,
№ РН-0000148 від 07.05.2007 на суму
6400 грн. 00 коп., № РН-0000149 від 07.05.2007 на суму  4900 грн. 00 коп.,  № РН-0000083 від 02.03.2007 на суму  10300 грн. 00 коп., № РН-0000033 від
25.01.2007 на суму  16250 грн. 00 коп., а
всього на суму  44050 грн. 00 коп.

Оригінали вказаних накладних на
вимогу господарського суду надані позивачем до матеріалів справи.

Як встановлено судом під час
розгляду справи, накладна  № РН-0000230
від 20.06.2007 на суму  6200 грн. 00 коп.
містить підпис та печатку відповідача у справі, тому є доказом належного
виконання позивачем у  справі зобов'язань
за укладеним з відповідачем договором.
Накладна № РН-0000148 від 07.05.2007 на суму  6400 грн.            00 коп. містить підпис
уповноваженої особи, що прийняла товар, та не містить печатки відповідача,
накладна  № РН-0000149 від 07.05.2007 на
суму  4900 грн. 00 коп. містить підпис
цієї ж особи та печатку іншої фізичної особи -підприємця  ОСОБА_3. Відповідачем заперечення стосовно
фактичного отримання обумовлених договором виробів під час судового розгляду
справи не надані. З урахуванням викладеного накладні № РН-0000148 та  № РН-0000149 приймаються судом як належні
докази отримання відповідачем зазначених у них
виробів.

Накладна № РН-0000033 від
25.01.2007 на суму  16250 грн. 00 коп.
містить підпис відповідача та печатку фізичної особи -підприємця  ОСОБА_3.
Вказана накладна   приймається
судом як доказ отримання відповідачем
виробів, оскільки містить власний підпис відповідача у справі.

Видаткова накладна № РН-0000083 від
02.03.2007 не містить підпису відповідача у справі або підпису іншої
уповноваженої відповідачем особи, а тому з урахуванням приписів ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу України не може вважатися належним
доказом отримання відповідачем виробів за вказаною накладною.

Таким чином, матеріалами справи, її
обставинами підтверджений факт поставки позивачем відповідачеві обумовлених
договором сторін меблевих виробів на загальну суму  33750 грн. 00 коп.

Згідно зі статтями 525, 526
Цивільного кодексу України  одностороння
відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного
законодавства.

За доводами позивача у справі
відповідачем суму заборгованості за поставлені меблі було частково погашено, а
саме сплачено  26700 грн. 00 коп.

За таких обставин  підтверджена матеріалами справи сума
заборгованості відповідача за поставлені меблеві вироби з урахуванням їх
часткової оплати становить 7050 грн. 00 коп. Вказана сума підлягає стягненню з
відповідача  на користь позивача у справі.

Також до стягнення з відповідача
позивачем заявлено пеню у розмірі 628 грн. 24 коп. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань, а також 2221 грн. 86 коп. інфляційних нарахувань на суму
заборгованості та 303 грн. 00 коп. №5 річних.

Відповідальність за порушення  Покупцем зобов'язань з оплати поставленої
продукції  була визначена сторонами
договору у пункті 3.2.2 договору таким чином: «За необґрунтовану відмову від
розрахунку за продукцію Покупець виплачує штраф у розмірі 0,5% від суми
відмови, а також 0,2% пені за кожний день прострочення платежу.»

За результатами аналізу змісту
вказаного вище пункту договору суд доходить висновку про фактичну
неузгодженість розміру пені, що підлягає сплаті у випадку порушення Покупцем
строків оплати поставленої продукції. Так, зі словосполучення «0,2% пені
за кожний день прострочення платежу»неможливо встановити, відсотки від якої
саме суми повинні обчислюватися згідно з умовами даного пункту договору.

За таких обставин суд доходить
висновку, що сторони договору не досягли згоди щодо розміру пені, а тому вимога
про її стягнення з відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про стягнення 3%
річних та інфляційних нарахувань на суму заборгованості підлягає частковому
задоволенню з урахуванням доведеного матеріалами справи та її фактичними
обставинами розміру заборгованості
відповідача  за поставлені меблеві
вироби.

Так, за розрахунком суду до
стягнення з відповідача за вказаний позивачем у позові період прострочення  належить
902 грн. 83 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості та  123 грн. 14 коп. 3% річних.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному  розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи та відповідають фактичним обставинам частково, а тому
підлягають задоволенню у частині стягнення з
відповідача на користь позивача у справі 7050 грн. 00 коп.
заборгованості, 902 грн. 83 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості
та  123 грн. 14 коп. 3% річних з віднесенням
судових витрат у справі на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних
вимог згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш
и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1, на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2, код
НОМЕР_2, заборгованість у сумі 7050 грн. 00 коп., 902 грн. 83 коп. інфляційних
нарахувань на суму заборгованості, 123 грн. 14 коп. 3% річних, витрати зі
сплати державного мита у сумі   80 грн.
76 коп., витрати на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу у
сумі  92 грн. 96 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення
-23.06.2008.

Суддя                                                                                         М.О.
Москаленко