ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2008 р.

Справа № 6/124.

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Паскаря А. Д., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Юпітер», м. Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод», м. Чернівці

про відшкодування збитків в сумі 336408 грн.

за участю представників:

від позивача: Пінкас А. П., директор; Джурюк Г. І., довіреність від 21.05.2008;

від відповідача: Прокопець Б. М., довіреність від 03.01.2008 № 11/1-Т,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Юпітер», м. Чернівці, звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод», м. Чернівці, про відшкодування збитків в сумі 336408 грн.

Позов обґрунтовується тим, що з серпня 2006 року по 19.02.2008 відповідач незаконно утримав на території свого підприємства належний позивачеві кран РДК-250-2, внаслідок чого позивач не одержав прибуток в розмірі суми позову.

Відповідач позов відхиляє, з мотивів, викладених у відзиві, у тому числі у зв’язку з відсутністю його протиправної поведінки, вини та причинного зв’язку між його поведінкою та нібито завданими збитками, про які йдеться в позові.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі, а представник відповідач проти задоволення позову заперечував.

Рішення прийнято 23.06.2008 після закінчення строку оголошеної у судовому засіданні 12.06.2008 перерви для вивчення наданого відповідачем відзиву на позовну заяву та додатків до нього.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову з наступних підстав.

У відповідності до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Зобов'язанням законодавцем визначено як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (стаття 509 ЦК України).

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 згаданого Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків.

Відшкодування збитків передбачено також і статтею 224 Господарського кодексу України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розрахувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною, законодавцем (стаття 225 ГК України) віднесений до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Таким чином, для того, щоб зробити висновок про порушення відповідачем договірних зобов'язань (обов’язок передати позивачеві кран, про який йдеться в позові) насамперед належить встановити наявність таких відносин між сторонами.

Однак в ході розгляду справи позивач наявність договірних відношень між сторонами, а відтак, і їх порушення відповідачем не довів. Оскільки саме порушення договірних зобов'язань є визначальною обставиною для відшкодування збитків, суд зазначає також недоведення позивачем наявність збитків, протиправність поведінки ТОВ «Машзавод», наявність вини відповідача, причинного зв’язку між порушеннями (бездіяльності) відповідача та нібито завданими збитками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує і судову практику найвищої судової інстанції України, зокрема, постанову Верховного суду України від 30.05.2006 у справі № 42/266-6/492, в якій зазначено, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а у разі відсутності, хоча б одного з них - відповідальність не наступає.

На необхідність встановлення наявності юридичного складу правопорушення було звернуто увагу також і в постанові ВС України від 04.04.2006 у справі 43/543, а саме: - «за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування... Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка; дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, вина правопорушника».

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні безпідставного позову, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити за безпідставністю

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Суддя А. Паскарь