ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02"
червня 2008 р.

Справа
№ 5/76-2А.

від
02.06. 2008р.
по справі № 5/76-2А

за позовом
підприємця ОСОБА_1

до
Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

про
визнання нечинними податкових повідомленнь-рішень  від 03.09.2007р. №/0  та № /0

Суддя  Слупко В.Л.

За
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_2,ОСОБА_3

від
відповідача:Сахарук О.В.

Суть
спору: Підприємець ОСОБА_1 просить визнати нечин- ними податкові
повідомлення-рішення від 03.09.2007р.:

№/0,
яким йому зменшено суму бюджетного відшкодування за березень 2007 року на 89981
грн.

та
№/0, яким донараховано ПДВ в сумі 24752 грн. та застосовано фінансову
санкцію в розмірі 9900грн.80коп.

Свої  вимоги мотивує тим, , що податковий орган
безпідставно ототожнює звичайну ціну з митною вартістю ввезених ним товарів.

Луцька
ОДПІ проти позову заперечує, посилаючись на те, що оспорюваними податковими
повідомленнями-рішеннями позивачу правомірно зменшено бюджетне відшкодування на
суму 89981 грн. та визначено податкове зобов'язання по ПДВ за березень 2007
року в сумі 34652 грн.80 коп,оскільки позивач в порушення п.4.1 ст.4 Закону
України «Про податок на додану вартість» невірно визначив базу оподаткування
ПДВ, а саме позивачем не було враховано, що база оподаткування ПДВ операцій з
поставки товарів (послуг) повинна визначатися, виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні
ціни із врахуванням акцизного збору, мита та інших загальнодержавних податків і
зборів.

В
судовому засіданні 27.05.08р. оголошувалась перерва для надання відповідачем
пояснень стосовно нарахованої фінансової санкції.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне:

В
червні 2007р. Луцькою ОДПІ проведено виїзну
позапланову перевірку підприємця ОСОБА_1 з питань достовірності
нарахування ним суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2007 р., про що
складено акт від 18.06.2007р.

За
результами перевірки позивачу оспорюваними податковими повідомленнями -
рішеннями зменшено суму бюджетного відшкодування на 89981грн. та  визначено податкове зобов'язання з ПДВ на
суму 34652,8 грн. в т.ч. за основним платежем - 24752 грн. та 9900,8грн.- фінансових
санкцій.

В
акті перевірки зафіксовано  наступне:

Згідно
з поданою підприємцем ОСОБА_1 до Луцької ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за
березень 2007р. та розрахунком суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку складає 89981 грн.

Відповідно
до даних декларації: залишок від'ємного значення попереднього податкового
періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду, складає 89981грн.; сума податкового
кредиту попереднього податкового періоду складає 499336грн.; сума податкового
кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена  отримувачем товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді митним органам, постачальникам таких товарів (послуг),
складає 499336грн.

Згідно
з поданою підприємцем ОСОБА_1 до Луцької ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за
лютий 2007р. від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту складає 89981грн.

Перевіркою
встановлено заниження бази оподаткування
ПДВ  в лютому 2007 року на суму
573667,35грн. ,а в березні - на суму 1118300грн. за рахунок того, що договірна
ціна поставки товарів нижча їх звичайної ціни, що призвело до заниження
податкового зобов'язання по ПДВ на суми відповідно  114733 грн. та 223660 грн.

Як
встановлено матеріалами перевірки протягом лютого 2007р.  ОСОБА_1 імпортував на митну територію
України: кузови автомобілів,сантехнічні вироби, кавовий напій, текстильне
покриття для підлоги. При розмитненні товару підприємець ОСОБА_1 сплачував митним
органам податок на додану вартість виходячи з митної вартості товару, яка
визначена в графі 12 вантажно-митної декларації з врахуванням акцизного збору,
мита та митних зборів. При цьому митна вартість вказана у ВМД є вищою від
фактурної вартості вказаної в графі 42.

При
реалізації товару на митній території України базу оподаткування ПДВ
підприємець ОСОБА_1 розраховував виходячи з їх фактурної вартості, що
стверджується і в позовній заяві та не заперечується представниками  позивача.

Проаналізувавши
матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що Луцька ОДПІ правомірно
оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями зменшила позивачу суму
бюджетного відшкодування за березень 2007р.
на 89981 грн., та визначила податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 34652,8
грн., а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

При
цьому суд виходив з наступного:

Об'єкт,
база та ставки оподаткування податком на додану вартість, порядок обліку,
звітування та внесення податку на додану вартість до бюджету визначені
спеціальним Законом України «Про податок на додану вартість «№168/97-ВР від
03.04.1997р. з наступними змінами і доповненнями.

Згідно
пункту 4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» база
оподаткування ПДВ операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не
нижче рівня за звичайні ціни з врахуванням акцизного збору, мита та інших
загальнодержавних податків та зборів.

Фактично
позивачем база оподаткування ПДВ по операціях продажу в Україні ввезених на
митну територію України товарів визначена виходячи із договірної ціни з
контрагентами, зазначеними у договорах, тобто без врахування митних платежів,
акцизного збору та інших платежів як це передбачено п.4.1 ст.4 Закону України
«Про податок на додану вартість». Договірну ціну з реалізації товарів на митній
території України позивач вважає звичайною, в той час як податкова інспекція
вважає, що база оподаткування ПДВ повинна бути не нижче за звичайну ціну з
врахуванням акцизного збору, мита та інших платежів. При цьому сторони
посилаються на одні і ті ж норми чинного законодавства.

Як
встановлено в судовому засіданні, підприємець ОСОБА_1 при ввезенні на митну
територію України товарів для подальшої їх реалізації при їх розмитненні
сплатив ПДВ, виходячи з митної вартості і врахуванням акцизного збору, мита,
митних зборів та сплачену суму ПДВ відніс до податкового кредиту. Митна
вартість перевищувала договірну ціну на суми донарахованих платежів, що
стверджує сам позивач в позовній заяві, відповідно позивач зобов'язаний був
визначити базу оподаткування ПДВ , виходячи з договірної вартості, визначеної
за вільними цінами, але не нижче за звичайну ціну з врахуванням акцизного
збору, мита та інших платежів, як це визначено п.4.1 ст.4 Закону України «Про
податок на додану вартість».

Як
свідчать матеріали справи Луцька ОДПІ не визначає за непрямим методом звичайну
ціну, не ототожнює її з митною вартістю, як це стверджує позивач, а застосовує
правову норму п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо
визначення бази оподаткування ПДВ з операцій поставки товарів із зазначеним в
ній обмеженням щодо рівня звичайної ціни.

Таким  чином висновок податкового органу  про те, що
підприємець  ОСОБА_1 завищив у
березні 2007 року суму бюджетного відшкодування на  89981 грн. та занизив податкове
зобов'язання  з ПДВ на 114733грн., в
результаті чого  йому донараховано ПДВ в
сумі 24752 грн., грунтується на нормах чинного законодавства.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись Законом України «Про податок на додану вартість»,
ст.ст. 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд, -

постановив:

В
позові відмовити.

Постанову
може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
В.Л.Слупко

Дата
виготовлення повного тексту постанови 05.06.2008р.

Суддя