РІШЕННЯ

"01" серпня 2008 р.

Справа № 16/109-1993(02-2/13-098)

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянув справу

за позовом Приватне підприємство "Галичина" вул. Гетьмана Дорошенка, 2,м.Тернопіль

до відповідача(1) - Прокуратура м. Тернополя вул. Шевченка, 5,м.Тернопіль

до відповідача(2) - Управління Міністерства внтрішніх справ Тернопільської області вул. Валова, 1,м.Тернопіль

про стягнення моральної шкоди в розмірі 623563 грн., внаслідок незаконного порушення кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина» по факту зловживання останніми своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України.

За участю представників сторін:

Позивача: не з’явився.

Відповідача (1) - Прокуратури м. Тернополя: Мігоцький Л.З. - старший помічник прокурора м. Тернополя, посвідчення № 8, дійсно до 14.02.2010р.

Відповідача (2) - Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області: Андрухів Б.Б.- ст.інспектор штабу УМВС України області капітан міліції, довіреність №625 видана 24.09.2007 року дійсна до 24.09.2010 р.

Суть справи: Приватне підприємство «Галичина», вул.Г.Дорошенка,2 м.Тернопіль звернулось до суду з позовом до Прокуратури м.Тернополя, бул.Шевченка,5 м.Тернопіль, Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області, вул.Валова,1 м.Тернопіль про стягнення моральної шкоди в розмірі 623563 грн, внаслідок незаконного порушення кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина»по факту зловживання останнім своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом стало незаконне порушення 03 січня 2007 року заступником прокурора м.Тернополя, молодшим радником юстиції Василишин Г.Б, кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина»по факту зловживання останнім своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України, в результаті чого Приватному підприємству «Галичина», вул. Г.Дорошенка,2 м.Тернопіль була завдана моральна шкода в розмірі 623563 грн.

Ухвалою суду від 12 червня 2008 року розгляд справи було відкладено на 01 липня 2008 року на 11 год 30 хв., керуючись п.п.2,3 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою суду від 01 липня 2008 року розгляд справи було відкладено на 15 липня 2008 року на 10 год 30 хв., керуючись п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою суду від 15 липня 2008 року розгляд справи було відкладено на 23 липня 2008 року на 09 год 15 хв., керуючись п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою суду від 23 липня 2008 року розгляд справи було відкладено на 01 серпня 2008 року на 09 год 30 хв., керуючись п.п.1,2,3 ч.1 ст.77 ГПК України.

Ухвалою від 23 липня 2008 року, керуючись ст.69 ГПК України, заступником голови господарського суду Тернопільської області було продовжено строк вирішення спору до 24 серпня 2008 року, зважаючи на те, що розглянути спір в строк визначений ч.1 ст.69 Господарського процесуального кодексу України не було можливості, у зв’язку з неподанням позивачем витребуваних судом згідно ухвал від 12.06.08р., 01.07.08р., 15.07.2008р. матеріалів та у зв’язку з неявкою представника позивача в судові засідання 01.07.08р., 15.07.08р., 23.07.2008р., яким неодноразово надсилались клопотання №27/06, №14/07, №22/01-07 від 27.06.08р., 14.07.08р. та 22.07.08р., в яких він просить відкласти розгляд справи у зв’язку із хворобою директора підприємства Болещука В.І., який хоче особисто приймати участь у судових засіданнях (довідки з лікарні №95 від 14.07.08р. та №100 від 22.07.08р. додаються), та враховуючи що вирішення даного спору у більш тривалий термін буде сприяти об’єктивному, повному та всебічному з’ясуванню обставин справи.

В судове засідання 01.08.2008 року представник позивача не з’явився. Однак від позивача до матеріалів справи поступило клопотання № 31/07 від 31.07.2008 року (вх.№ 16017 (н) від 31.07.2008 року по господарському суду Тернопільської області), що підписане директором ПП «Галичина»Болещуком В.І., в якому просить суд відкласти розгляд справи призначеної на 1 серпня 2008 року на 9 год 30 хв в зв’язку з перебуванням директора на лікуванні в Тернопільській міській поліклініці №1 з 25.07.2008 року та в зв’язку із тим, що сам директор хоче брати участь в усіх засіданнях. Будь-яких додаткових документів, окрім тих, що знаходяться в матеріалах справи, від позивача не поступило.

А відтак суд у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

В судове засідання 01.08.2008 року з’явився представник прокуратури м.Тернополя та попросив суд в задоволенні клопотання № 31/07 від 31.07.2008 року про відкладення розгляду справи відмовити, оскільки позивачем по справі виступає Приватне підприємство «Галичина», яке є юридичною особою та представляти інтереси якої в господарському суді може представник на підставі довіреності, виданої від імені підприємства; представник приватного підприємства «Галичина»був присутній в судовому засіданні 12.06.2008 року та давав пояснення по суті справи; також попросив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Від відповідача (1) –Прокуратури м.Тернополя до матеріалів справи поступив відзив на позов від 02.06.08 р. № 4621 вих., в якому зазначено, що позовні вимоги ПП «Галичина»не підлягають задоволенню з тих підстав, що положеннями ст.1167 Цивільного кодексу України, на норми якої посилається у своїй заяві позивач, визначено, що моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, в інших випадках, встановлених законом. Жоден з наведених випадків не настав для ПП «Галичина»внаслідок незаконних, на думку позивача, діянь органу прокуратури: службових осіб зазначеного підприємства не було незаконно засуджено чи притягнено до кримінальної відповідальності, щодо останніх не обирався запобіжний захід у вигляді взяття під варту чи підписки про невиїзд, службові особи чи працівники ПП «Галичина»не затримувались, заходи адміністративного впливу щодо них органами прокуратури не вживались. В той же час державою на законодавчому рівні визначений порядок відшкодування особі шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Однак суб’єктом, наділеним правом на оскарження таких дій може бути лише фізична особа-громадянин, а не юридична особа, як в даному випадку –ПП «Галичина». А тому, з врахуванням наведеного, позовні вимоги ПП «Галичина»є безпідставними, а значить такими, що не підлягають до задоволення.

В судове засідання 01.08.2008 року з’явився представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та попросив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Від відповідача (2) - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області до матеріалів справи поступив відзив на позов від 12.06.2008 року № 21/10-491, в якому зазначено, зокрема, що кримінальну справу стосовно службових осіб позивача по факту зловживання останніми своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст..364 ч.2 КК України, порушено прокуратурою м.Тернополя, а не УМВС в області. Співробітники УДСБЕЗ зібрали матеріали і надіслали їх у прокуратуру м.Тернополя для прийняття рішення згідно ст.97 КПК України, тобто оцінку зібраним матеріалам було дано прокуратурою. Всі подальші дії пов’язані з перевіркою в рамках кримінальної справи УМВС проводило за дорученням прокуратури і в межах своїх повноважень. По зверненню директора ПП «Галичина»Болещука В.І. щодо скоєння злочину співробітниками УДСБЕЗ УМВС в області під час розслідування даної кримінальної справи, прокуратурою м.Тернополя була проведена перевірка, за результатами якої 06 січня 2008 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно останніх у зв’язку із відсутністю в їх діях складів злочинів. Отже, прокуратурою було дано правову оцінку діям службових осіб УМВС і порушень закону не виявлено. Згідно ст.1166, ст.1167 ЦК України, завдана шкода відшкодовується особою при наявності її вини, а оскільки вини УМВС згідно висновків прокуратури м.Тернополя не встановлено, то вимоги позивача безпідставні.

Учасникам судового процесу, які брали участь в судових засіданнях, було роз’яснено їх права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України. Також представнику Відповідача (2) - Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області Андрухів Б.Б., який з’явився в судове засідання 01.08.2008 року, було роз’яснено права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу відповідно до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників позивача та відповідачів в розпочатому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників відповідачів, суд встановив наступне.

03 січня 2007 року заступником прокурора міста Тернополя молодшим радником юстиції Василишин Г.Б. керуючись п.5 ст.94, ст.97 КПК України було винесено постанову про порушення кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина»по факту зловживання останніми своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України.

Із постанови про порушення кримінальної справи вбачається, що:

- згідно товаросупровідної, вантажно-митної та бухгалтерської документації, впродовж квітня-липня 2003 року ПП «Галичина»здійснено чотири поставки на експорт м’яса закритому акціонерному товариству «Нордмет»(м.Москва,Росія), на загальну суму 3946428,34 грн, у зв’язку з чим вказаним українським підприємством задекларовано до відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 1480517 грн;

- задекларовані до відшкодування з бюджету суми ПДВ відшкодовані Державному бюджету України на розрахунковий рахунок ПП «Галичина»в сумі 1452917 грн;

- однак, як встановлено перевіркою, ЗАТ «Нордмед»на території Росії не зареєстроване, а поставки згаданої вище продукції фактично не відбувались, що підтверджується також поясненнями водіїв, чиї дані були внесені до вантажно-митних декларацій по вищевказаних поставках;

- у вказаних діях службових осіб ПП «Галичина»вбачаються ознаки складу злочину, відповідальність за яким передбачена ст.364 ч.2 КК України.

04 квітня 2007 року Тернопільським міськрайонним судом була винесена 04 квітня 2007 року постанова по справі № 4-239/07, якою постанова заступника прокурора міста Тернополя Василишин Г.Б. про порушення кримінальної справи від 03 січня 2007 року по факту зловживання службовими особами приватного підприємства «Галичина»злочину, передбаченого ст.364 КК України була скасована та було відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно службових осіб по факту вчинення службовими особами ПП«Галичина»злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України за відсутністю в їх діях складу злочину.

Ухвалою від 03 травня 2007 року апеляційного суду Тернопільської області постанову Тернопільського міськрайсуду від 4 квітня 2007 року про скасування постанови заступника прокурора м.Тернополя про порушення кримінальної справи від 3 січня 2007 року по факту зловживання службовими особами приватного підприємства «Галичина», передбаченого ч.2 ст.364 КК України без змін.

06 січня 2008 року старшим слідчим прокуратури міста Тернополя Чопик О.В., за результатами розгляду матеріалів перевірки по факту підробки офіційних документів працівниками УДСБЕЗ УМВСУ в Тернопільській області була винесена постанова про: відмову в порушенні кримінальної справи стосовно Дмитришина П.П., Білінського Р.М. та Герасимчука В.В. за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.364,366,367 КК України, за відсутністю в їх діях складів даних злочинів; про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно Герасимчука В.В., Білінського Р.М., Краєвського В.С. та Шайнюка Т.Ю. за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України, за відсутністю в їх діях складів даних злочинів.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 623563 грн, внаслідок незаконного порушення кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина»по факту зловживання останнім своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в своїй позовній заяві посилається, зокрема, на наступне.

27 січня 2007 року на адресу по місцю проживання директора ПП«Галичина»Болещука В.І. приблизно о 8 годині ранку прибув працівник міліції, який застосовуючи силу грюкав в двері, кричав на весь пlд’їзд «відкривайте, міліція», для того, щоб вручити повістку для явки цього ж дня на 10 год до старшого слідчого прокуратури м.Тернополя Матвійчука М.М. Внаслідок таких грубих дій працівника міліції була перелякана мати Болещука В.І. –людина похилого віку, 80-ти річна учасник Великої вітчизняної війни, а також 11-ти річна дочка, яка й до сьогодні зривається вночі від найменшого шуму та лякається людей у формі.

12,13 лютого 2007 року користуючись тим, що директор був на лікарняному, в офісне приміщення ПП «Галичина»по вул.. Г.Дорошенка,2 м.Тернопіль, прибули працівники УДСБЕЗ УМВСУ в Тернопільській області, які провели виїмку всіх бухгалтерських документів, що знаходились в приміщенні бухгалтерії, системний блок, чекову книжку, робочий зошит директора. Для проникнення в кабінет директора було зламано замок, хоч нагальної потреби в цьому не було.

Внаслідок незаконних дій працівників УД СБЕЗ УМВС України в Тернопільській області за розпорядженням прокуратури м.Тернополя робота на підприємстві була паралізована на 4 місяці у зв’язку з чим фірма понесла збитки від основної діяльності, втратила імідж на міжнародному ринку, оскільки не по своїй вині не виконала умов контрактів , втратила економічну вигоду можливості займатись фінансово-господарською діяльністю.

Так, не було можливості виконувати умови міжнародних договорів:

- № 12/12-2006 від 12.12.2006 року на поставку м’ясної продукції українського виробництва ЗАО Митлэнд Лоджистикс энд Дистрибьюшн»(м.Санкт-Петербург, Росія);

- № 0008/П від 15.03.2007 р. на поставку м’ясної продукції ООО «Антей»(м.Санкт-Петербург, Росія).

ЗАТ «Нордмет»взагалі відмовились в подальшому працювати з приватним підприємством «Галичина».

Також, не виконувались умови і внутрішніх договорів, зокрема, договорів:

- № 19/01-2007 від 19.01.2007 р. на покупку м’ясопродуктів у ЗАТ «Агропродукт»;

-          № 22/03-01 від 22.03.2007 р. на покупку м’ясопродуктів у ВАТ «Барський

птахокомбінат».

Крім того, внаслідок порушення кримінальної справи була створена напружена обстановка в колективі, головний бухгалтер Богайчук Галина Петрівна була доведена до істерики, що закінчилось подачею нею заяви на звільнення, і яка в кінцевому результаті і звільнилася.

Також, як зазначає позивач в позовній заяві, факт фальсифікації офіційних документів підтверджується і Тернопільською обласною прокуратурою (листи № 06/2-915-07 від 14.06.2007 р., № 06/2-915-07 від 26.06.2007 р., №06/2-915-07 від 06.08.2007 р.).

Щодо позовних вимог що стосуються стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 623563 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В позовній заяві позивач керується ст.ст.29,42,63 Конституції України та ст. 1167 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача на статті 29,42,63 Конституції України не мають відношення до предмету спору.

Так, стаття 29 Конституції України передбачає, зокрема, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 42 Конституції України передбачає, зокрема, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Стаття 63 Конституції України передбачає, що:

- особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім’ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

- підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист;

- засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

В ході судового процесу судом з’ясовано, що службові особи приватного підприємства "Галичина": не були незаконно засуджені та не були притягнуті до кримінальної відповідальності; щодо службових осіб приватного підприємства "Галичина" не обирався запобіжний захід у вигляді взяття під варту чи підписки про невиїзд; службові особи приватного підприємства "Галичина" не були затримані та щодо них органами прокуратури не вживались заходи адміністративного впливу. Про що не заперечив і представник позивача –Панчишин В.Б., який брав участь в судовому засіданні 12.06.2008 року.

Крім того, приватним підприємством «Галичина в період з 19 січня 2007 року по 22 березня 2007 року було укладено ряд договорів з суб’єктами підприємницької діяльності, а саме:

- № 19/01-2007 від 19.01.2007 р. на покупку м’ясопродуктів у ЗАТ «Агропродукт»;

- № 0008/П від 15.03.2007 р. на поставку м’ясної продукції ООО «Антей»(м.Санкт-Петербург, Росія).

- № 22/03-01 від 22.03.2007 р. на покупку м’ясопродуктів у ВАТ «Барський птахокомбінат», що є свідченням того, що приватне підприємство «Галичина»здійснювало підприємницьку діяльність без будь-яких перешкод в період з 19.01.2007 року по 22.03.2007 р.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, згідно частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно частини 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади , органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров’я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2)          якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3)          в інших випадках, встановлених законом.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»№ 266/94-ВР від 01.12.1994 року із змінами і доповненнями передбачено, що відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок певних випадків та підстав. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то зазначеним Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв’язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, та не передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої юридичній особі.

Підприємство чи організація має право вимагати відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 та 1167 Цивільного кодексу України, інших законодавчих актів.

У відповідності до ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз’яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови ««Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№4 від 31.03.1995 року з наступними змінами, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440 (1) ЦК та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов’язань, що підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів»чи інших законів, що регулюють такі зобов’язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№4 від 31.03.1995 року з наступними змінами під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв’язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У відповідності до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалами суду від 12.06.2008 року, від 01 липня 2008 року, від 15 липня 2008 року, від 23 липня 2008 року від приватного підприємства «Галичина»було витребувано обґрунтований розрахунок суми позову з посиланням на докази, що це підтверджують. Позивач вимоги суду не виконав. В матеріалах справи знаходиться розрахунок шкоди, завданої за 4 місяці невиконанням договору № 12/12-2006 від 12 грудня 2006 року на поставку м’ясної продукції українського виробництва ЗАО «Митлэнд Лоджистикс энд Дистрибъюшн», всього на суму 523563 грн. Тобто , розрахунок проведений по матеріальній шкоді, яка завдана в результаті невиконання умов господарського договору. Позивач та відповідачі не перебувають в договірних відносинах між собою. Предметом спору по даній справі є стягнення моральної шкоди в розмірі 623563 грн, внаслідок незаконного порушення кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина»по факту зловживання останнім своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України. Тобто, не подано доказів на підтвердження причинного зв’язку між фактом невиконання договору № 12/12-2006 від 12 грудня 2006 року на поставку м’ясної продукції українського виробництва ЗАО «Митлэнд Лоджистикс энд Дистрибъюшн», всього на суму 523563 грн, та порушенням 03 січня 2007 року прокуратурою міста Тернополя кримінальної справи.

Таким чином, не вбачається можливим встановити з позовної заяви та доданих до матеріалів справи документів, з яких саме міркувань виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується, оскільки у відповідності до ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов’язана з розміром цього відшкодування.

Ухвалами суду від 12.06.2008 року, від 01 липня 2008 року, від 15 липня 2008 року, від 23 липня 2008 року від приватного підприємства «Галичина»було витребувано докази, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини ( втрата іміджу приватним підприємством "Галичина" на міжнародному ринку та причинний зв’язок з діями конкретних відповідачів, докази приниження ділової репутації приватного підприємства "Галичина" та причинний зв’язок з діями конкретних відповідачів); також ухвалою суду від 23 липня 2008 року від приватного підприємства «Галичина»додатково було витребувано докази, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини (приниження ділової репутації приватного підприємства "Галичина" та причинний зв’язок з порушенням 03.01.07р. кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства "Галичина"; втрата іміджу приватним підприємством "Галичина" на міжнародному ринку та причинний зв’язок з порушенням 03.01.07р. кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства "Галичина").

Позивач вимоги суду не виконав, витребуваних судом доказів суду не представив.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд справи неодноразово відкладався з метою надати можливість позивачу зібрати необхідні докази в підтвердження викладених в позовній заяві обставин. Явка представників сторін судом не визнавалась обов’язковою у засідання господарського суду у відповідності до п.7 ст.65 Господарського процесуального кодексу України. Приватне підприємство «Галичина»є юридичною особою, представниками якої у відповідності до ст.28 Господарського процесуального кодексу України можуть бути як керівник підприємства, так і інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, яка видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства. Таким чином, у випадку перебування директора приватного підприємства «Галичина»на стаціонарному лікуванні, від імені приватного підприємства «Галичина»може виступати повноважний представник підприємства. Також як вбачається з витягу з медичної карти, виданого по місцю вимоги поліклінічним відділом №1 Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, що доданий до долученого до матеріалів справи клопотання позивача від 31.07.2008 року № 31/07, директор приватного підприємства «Галичина»- Болещук В.І. вже перебуває на амбулаторному лікуванні, а не на стаціонарному лікуванні.

Господарський суд провів оцінку доданих приватним підприємством «Галичина»до позовної заяви та до матеріалів справи документів як доказам на предмет їх належності та допустимості по даній справі.Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позивач не довів всіма належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Господарським судом при розгляді справи не встановлено обставин (фактів) на підтвердження спричинення приватному підприємству «Галичина»втрат немайнового характеру, які могли бути визнані моральною (немайновою) шкодою.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне в позові Приватного підприємства «Галичина»до Прокуратури м.Тернополя, Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області про стягнення моральної шкоди в розмірі 623563 грн, внаслідок незаконного порушення кримінальної справи стосовно службових осіб приватного підприємства «Галичина»по факту зловживання останнім своїм службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів, використання свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ст.364 ч.2 КК України відмовити.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності із ст.49 ГПК України поверненню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст.43,49,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.В позові відмовити.

2.Рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор –апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Рішення підписано: 06 серпня 2008 року

Суддя                                                                                          С.О. Хома