ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.10.08 Справа №11-07/861-6/339/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Шевченко Т. М. судді Шевченко Т. М. , Коробка Н.Д. , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі Акімовій Т.М.,

за участю представників:

позивача: Лемешко А.О., довіреність №05/08 від 05.05.08;

відповідача: не прибув;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», м. Луцьк,

на рішення господарського суду Запорізької області від 20.08.2008р. по справі № 11-07/861-6/339/08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», м. Луцьк,

до відповідача Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області,

про визнання права набуття земельних ділянок в оренду,

ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання за позивачем права набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станцій.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.08.2008р. у справі № 11-07/861-6/339/08 (суддя Місюра Л.С.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю позивачем наявності у нього права на набуття в оренду спірних земельних ділянок (а.с.89-90).

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» (позивач у справі) звернулось до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 20.08.2008р. у даній справі і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, позивач стверджує, що рішення господарським судом постановлено з порушенням норм діючого законодавства України.

Зокрема, заявник вважає безпідставним посилання господарського суду в мотивувальній частині рішення на приписи статей 125 та 126 Земельного кодексу, так як ці статті, на його думку, не мають відношення до предмету спору, а є предметом подальших відносин.

Стверджує, що суд не мав законних підстав приймати до уваги нову редакцію ст. 124 ЗК України, яка набула чинності вже після виникнення спірних відносин з відповідачем та не має зворотної дії у часі. Позивач вважає, що, оскільки ним було отримано необхідні погодження щодо місцерозташування земельної ділянки, тому є необґрунтованим та такими, що порушують право позивача на оренду земельних ділянок, посилання на зміну законодавства щодо набуття права на оренду.

Крім того, заявник вважає, що суддя Місюра Л.С. не мала права розглядати спір по суті після скасування судом апеляційної інстанції її ухвали про відмову у прийнятті даного позову до розгляду.

Позивач стверджує, що господарський суд необґрунтовано не прийняв до уваги рішення господарського суду Донецької області з аналогічного спору, незважаючи на те, що з даного рішення вбачається правомірність заявлених ним вимог.

На думку заявника скарги, суд повинен був надати правову оцінку розпорядженню Мелітопольської районної державної адміністрації №989 від 10.12.2007р., а не вказувати у рішенні на необхідність оскарження позивачем даного документа. Зазначає, що право на оскарження наведеного розпорядження позивачем було реалізовано шляхом звернення до суду з адміністративним позовом, але в прийнятті позовної заяви суд відмовив, мотивуючи тим, що такий спір розглядається в порядку, передбаченому нормами ГПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 22.09.2008 р. апеляційну скаргу ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» прийнято до розгляду, слухання справи призначено на 24.10.2008 р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №2035 від 24.10.2008 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя – Шевченко Т.М. (доповідач), судді – Коробка Н.Д., Мойсеєнко Т.В. Зазначеною колегією справа прийнята до свого провадження.

В судовому засіданні 24.12.2008 р. представник заявника (позивача у справі) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду у справі і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач (Мелітопольська районна державна адміністрація) відзив на апеляційну скаргу до суду не надавав, уповноваженого представника в судове засідання не направив. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення міститься в матеріалах справи).

За заявою представника позивача судове засідання проводилось без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. За його згодою в судовому засіданні 24.10.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб’єкти господарської діяльності, так як земля є об’єктом цивільних правовідносин і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. Тому спори, що виникають з земельних відносин, розглядаються за правилами ГПК України.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Мелітопольської районної державної адміністрації від 29.08.2007р. №665 (пунктом 1) було погоджено товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» місце розташування земельних ділянок з подальшою передачею в оренду на 10 років для будівництва та обслуговування автозаправних комплексів «WOG» за рахунок земель державної служби автомобільних доріг України «Укравтодор» на території Новенської та Семенівської ради; пунктом 2 вказаного розпорядження позивачу надано згоду на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду.

В пункті 3 вказаного розпорядження зазначено, що надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не гарантує передачу вказаних земельних ділянок в оренду.

Пунктом 4 встановлено, що проект на затвердження необхідно подати протягом 3-х місяців.

П’ятий пункт передбачає втрату чинності розпорядженням у випадку не виконання пункту 4 або зміни цільового призначення (а.с.73-74).

Мелітопольською районною державною адміністрацією розпорядженням №989 від 10.12.2007р. було внесено зміни до розпорядження №665 від 29.08.2007р., за якими пункти 2, 3, 4, 5 розпорядження №665 втратили чинність (а.с.77).

Листом від 11.04.2008р. №17/р ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» звернулось до голови Мелітопольської райдержадміністрації із заявою про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування п’яти земельних ділянок та надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок (а.с.79).

У відповідь райдержадміністрація листом від 21.04.2008р. №392 повідомила позивача, що відмовляє Товариству у наданні згоди на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. В обґрунтування відмови райдержадміністрація зазначила, що розпорядженнями №665, №989 місцерозташування п’яти земельних ділянок вже було погоджено, але у зв’язку з внесенням змін до деяких законодавчих актів України на підставі Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» набуття права оренди земельних ділянок здійснюється виключно на аукціонах. Крім того, посилаючись на приписи ст.ст. 149, 151 ЗК України, п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, вказала, що право вилучення земельних ділянок , які перебувають у користуванні Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, не відноситься до компетенції районної державної адміністрації.

ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», стверджуючи, що бездіяльність органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення земельних ділянок в оренду для розміщення автозаправних станцій є незаконною та вважаючи, що Товариство має всі підстави для набуття права оренди земельних ділянок для розміщення будівель автозаправних станцій, звернулось до суду з позовом про визнання за ним права на набуття земельних ділянок в оренду, що стало предметом розгляду у даній справі.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування господарським судом норм чинного законодавства при винесенні рішення, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частина 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

При виборі способу захисту права на земельні ділянки необхідно врахувати специфіку такого права. Захист права судом відбувається з урахуванням установлених законом меж здійснення суб'єктивного права на захист і компетенції суду.

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права на набуття земельних ділянок в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частина 7 названої статті встановлює, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Як зазначено в ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, ЦК України, ГК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону чи конкурсу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Виходячи з приписів статті 116 Земельного Кодексу України юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Частина 2 наведеної статті передбачає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами статті 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

У вказаних статтях врегульовані відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах установлених земельним законодавством повноважень.

Отже, відповідно до положень названих статей правовою підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки, що знаходиться в державній чи комунальній власності, є рішення власника (орендодавця) в особі відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу в оренду земельної ділянки.

Рішення органу виконавчої влади про погодження товариству (у справі, що розглядається) місця розташування земельної ділянки не є правовою підставою для визнання за цим товариством права на набуття цієї земельної ділянки (ділянок) в оренду, за відсутності рішення власника землі про передачу землі в оренду.

Як вбачається з обставин справи, райдержадміністрацією, з урахуванням розпорядження №989, яке є чинним на даний момент, Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» було погоджено лише місцерозташування земельних ділянок. Таке погодження не має своїм наслідком беззаперечне передання в наступному земельної ділянки в оренду, оскільки це відбувається виключно за рішенням компетентного органу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідне рішення не приймалось.

А оскільки таке рішення не приймалось та зважаючи на виключне право відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування щодо розпорядження та управління землями в межах повноважень, визначених законом, то визнання за позивачем права на набуття земельних ділянок в оренду в судовому порядку не можливе та є порушенням виключного права власника (орендодавця) в особі відповідних органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови господарського суду в задоволенні позовних вимог. Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Посилання позивача на рішення господарського суду Донецької області правомірно було не прийнято господарським судом до уваги, оскільки при вирішенні спорів господарський суд застосовує законодавство та приймає судове рішення відповідно до статей 4, 47 ГПК України. Норми чинного законодавства не передбачають розгляду справи та прийняття судом рішення за аналогією.

Також не приймаються до уваги доводи заявника щодо бездіяльності органів стосовно оформлення документів на відведення земельних ділянок в оренду, оскільки предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про визнання за ним права на набуття земельних ділянок в оренду, що і оцінювалось судом в рамках даної справи.

Частина 1 статті 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Оскільки за обставинами справи правовідносини оренди між сторонами не виникли, право оренди позивач не набув, то при вирішенні спору за заявленими вимогами про визнання права на набуття в оренду землі господарський суд правомірно розглянув за діючим на момент звернення до суду законодавством.

Також не суперечить нормам ГПК України розгляд справи з постановленням рішення тим самим суддею, яким раніше було винесено ухвалу про відмову у прийнятті даної позовної заяви і яку скасовано судом апеляційної інстанції. Так, частиною першою статті 20 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятою за його участю. В абзаці третьому пункту 4 роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 18.09.97р. №02-5/289 (з відповідними змінами та доповненнями) «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що у разі скасування апеляційною або касаційною інстанцією ухвал, які не стосуються суті спору (як-то про передачу справи за підсудністю, про забезпечення позову, про зупинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду окремої ухвали), справи може бути передано у встановленому порядку на розгляд суддів, якими винесено відповідні ухвали.

Колегія суддів вважає доводи заявника апеляційної скарги необґрунтованими, такими, що спростовані в процесі розгляду справи.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги – позивача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», м. Луцьк, на рішення господарського суду Запорізької області від 20.08.2008р. по справі № 11-07/861-6/339/08 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.08.2008р. по справі № 11-07/861-6/339/08 залишити без змін.

Постанову оформлено відповідно до ст.84 ГПК України 31.10.2008р.

Головуючий суддя Шевченко Т. М.

судді Шевченко Т. М.

Коробка Н.Д. Мойсеєнко Т. В.