СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.08.08

Справа № 16/381-08.

за позовом Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1

до відповідача   Комунального підприємства «Виробниче
управління  водопровідно-каналізаційного
господарства», м.Шостка

про визнання укладеним
договору

СУДДЯ          МОЇСЕЄНКО В.М.

За участю представників
сторін:

від позивача                    ОСОБА_2, ОСОБА_1

від відповідача                   Франкевич Г.М.

В засіданні суду
оголошувалася перерва з 10.07.2008р. до 10год.20 хв.28.07.2008р.

Суть спору: Позивач
просить визнати  укладеним з 01.04.2008р.
договір № 283 від 01.01.2008р. на подачу питної води з комунального водопроводу
та приймання стічних вод до комунальної каналізації між ним та
відповідачем  в редакції, запропонованій
11 березня 2008р.  позивачем - фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1, а також стягнути
з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзив
на п від 02.07.2008р. № 10-9 , в якому
просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав заперечення на відзив
відповідача , зазначає, що відповідач подає
питну воду з комунального
водопроводу та приймає стічні води до комунальної  каналізації
і є  в м. Шостка монополістом цих
послуг, Законами України « Про житлово-комунальні послуги» та Про питну воду та
питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, Правилами користування
системи комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах
України, затверджених наказом Державного Комітету України  від 01.07.1994р. № 64,  передбачено виключно договірне
формування  відносин суб'єктів у сфері
водопостачання та водовідведення . тому
наполягає на задоволенні  позовних
вимог.

Розглянувши матеріали
справи, дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення
спору по суті, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд
встановив наступне.

В обґрунтування своїх
вимог позивач посилається на те, що відповідач своїм листом  № 148 від 18.02.2008р. направив на адресу
позивача проект договору № 283 від 01.01.2008р. на подачу питної води з
комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації.

У відповідності до ч.4
ст.181 ГК України за наявністю заперечень щодо окремих умов сторона, яка
одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі , та у двадцятиденний строк, надсилає другій стороні
два примірника протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.  У зв'язку наявністю заперечень щодо окремих
умов проекту договору № 283 від 01.01.2008р., позивач склав протокол
розбіжностей, про що зробив застереження у договорі та у двадцятиденний строк,
11 березня 2008 року  надіслав  відповідачу два примірника протоколу
розбіжностей разом з підписаним договором.

Як стверджує позивач,
отримавши 11.03.2008р.  два примірника
протоколу розбіжностей разом з підписаним договором № 283 від 01.01.2008р. на
подачу питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до
комунальної каналізації, відповідачем
протягом двадцяти днів не розглянуто його та не вжило заходів для
врегулювання розбіжності , та не передано у зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися не врегульованими.  Тому, позивач вважає. що  договір № 283 від 01.01.2008р. на подачу
питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної
каналізації  між ним та відповідачем в
редакції запропонованій 11 березня 2008р. є укладеним з 01.04.2008р.

Однак, суд не може
погодитися з зазначеними твердженнями позивача, виходячи з наступного.

18.02.2008 року на
адресу  позивача - фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1, відповідачем  був направлений договір № 283 на подачу
питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної
каналізації.

Вказаний договір було
повернуто позивачем  11.03.2008 року з
протоколом розбіжностей по 49 пунктам договору, в тексті договору мали місце
численні виправлення.

Оскільки  договір був заповнений з виправленнями, то по
суті він мав дефект форми і не міг бути документом, підтверджуючим наявність правовідношень
та зо бов'язань між сторонами.

Як вбачається з
матеріалів справи та пояснень
представника відповідача в судовому засіданні , відповідачем
17.03.2008р.  на адресу позивача  був направлений договір  в новій редакції  двох примірниках без виправлень.

В новій редакції  договору відповідач врахував  ряд пропозицій  позивача, викладених тим в протоколі  розбіжностей від 11.03.2008р., фактично
відповідач розглянув поданий позивачем протокол розбіжностей та частково
задовольнив пропозиції позивача. Тобто, 17.03.2008р. відповідач повідомив
позивача про результати розгляду протоколу розбіжностей та внаслідок
розгляду  вказаного протоколу  підготував новий проект договору. Таким
чином, твердження позивача про те, що
відповідач не розглянув протокол розбіжностей та не вжив заходів до
врегулювання розбіжностей є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам
справи.

Позивач проект нового
договору не розглянув, про причини  не
розгляду проекту нового договору відповідача не повідомив.

Згідно зі статтею 638
Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторонами в належній формі
досягнуто згоду з усіх істотних умов договору.

Істотними
умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визнані  законом як істотні або є необхідними для
договорів даного   виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 п.8
Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо сторони не досягли
згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий до говір вважається
неукладеним (таким, що не відбувся).

Згідно ст. 26 Закону  України
«Про житлово-комунальні послуги»
до істотних умов договору на надання житлово-комунальних послуг
відноситься:

1.          найменування сторін;

2.          предмет договору;

3.          вичерпний перелік житлово-комунальних
послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг;

4.          порядок оплати за спожиті
житлово-комунальні послуги;

5.          порядок перерахунків розміру плати за
житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі,
зниження їх якості;

6.          права та обов'язки сторін;

7.          порядок контролю та звіту сторін;

8.          порядок вимірювання обсягів та
визначення якості наданих послуг;

9.          визначення точок розподілу, в яких
відбувається передача послуг від виконавця /виробника споживачу;

10.          порядок обслуговування мереж та
розподіл повноважень щодо їх експлуа тації та відновлення (ремонту);

11.          умови доступу в квартиру, будинок,
приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж,
зняття контрольних показників засобів обліку;

12.          порядок здійснення ремонту;

13.          відповідальність сторін та штрафні
санкції за невиконання умов договору;

14.          порядок вирішення спорів;

15. перелік форс-мажорних
обставин;

16.строк дії договору;

17умови зміни, пролонгації, припинення
дії договору

18. дата і місце укладення договору.

Як встановлено судом ,
сторонами при укладенні договору № 283 істотні умови договору, у тому, числі
предмет договору, порядок обліку та розрахунків, відповідальність сторін, по
рядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та інші істотні умови узгод
жені не були. Договір № 283 від 01.01.2008р.,
згідно діючого законодавства, вва жається неукладеним, тобто таким, що
не відбувся.

Відповідно до частини
першої та другої ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів сторін можуть
бути :визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує
право;відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання
обов'язків в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення;
відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;  відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної вла ди,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого само врядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або
Законом.

Як вбачається з вказаної
норми, вона не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів,
як визнання договору укладеним. Позивач має діяти у межах, в яких є можливим
застосування конкретного способу захисту.

Таким чином, у суду
відсутні підстави  для задоволення
позовних вимог, тому суд відмовляє у позові.

Згідно ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України господарські витрати покладаються
на позивача.

Виходячи з викладеного ,
керуючись   ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського кодексу України , суд

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позовних вимог Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1)
-  відмовити.

СУДДЯ
В.М.МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні , за
згодою представників сторін, оголошені вступна та резолютивна частина рішення,
повний текст рішення  віддрукований та
підписаний 02.09.2008р.