ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2008 р.

Справа № 6/381/08

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелмерс - Україна», м. Миколаїв, пр. Корабелів, 16, кв. 47.

до відповідача

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Артема, 1-а.

про

Визнання незаконними та скасування податкових повідомлень- рішень від 20.03.2008 року № /0, від 19.05.2008 року № /1, від 31.07.2008 року № /2.

Суддя                                                                                           Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                          Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Дзицюк А.М.

Від відповідача

Кравчук О.І., Тарасова Т.М.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати протиправними та скасувати визначені за результатами проведеної перевірки (акт від 11.03.2008 року № 397-23-32003605) та подальшого апеляційного оскарження податкові повідомлення-рішення від 20.03.2008 року № /0, від 19.05.2008 року № /1, від 31.07.2008 року № /2, згідно яких було визначено суму податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 80697,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 40349,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність висновків відповідача щодо заниження податкового зобов’язання з ПДВ на загальну суму 80697,00 грн. шляхом невизнання факту надання товариством послуг по контрактам інжиніринга по місцю реєстрації покупця (нерезидента) –«Хелмерс Акомодації і Інтер’єр»БВ. При цьому позивач наполягає на тому, що в даному випадку мали місце поставки послуг за межами митної території України, визначена відповідно до п.п. 6.5. ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість»та до зазначених операцій з надання послуг по контрактам інжиніринга ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись в запереченнях, що позивачем не надано документальних доказів, які б підтверджували факт надання послуг по інжинірингу за місцем реєстрації покупця –нерезидента «Хелмерс Акомодації і Інтер’єр», а саме, відсутні накази на відрядження відповідних фахівців позивача до Нідерландів, відсутність адреси електронної скриньки, відсутні угоди по підключенню мережі Інтернет, відсутній наявний перелік програмного забезпечення. Таким чином, відповідач наполягає на тому, що позивач здійснював поставки послуг з інжинірингу, місце надання яких знаходиться на митній території України, а тому позивач зобов’язаний був включати отримані доходи від послуг інжинірингу до бази оподаткування за ставкою 20 %.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив.

Згідно укладених між ТОВ «Хелмерс-Україна» (виконавець) та Компанією «Хелмерс Аккомодації і Інтер’єр Б.В.»(замовник) контрактів № 2 від 01.08.2006 року, № 9 від 03.05.2006 року, № 33 від 07.11.2007 року, № 45 від 27.11.2006 року, № 31 від 03.10.2006 року, № 30 від 02.10.2006 року замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов’язання надати послуги по переробці даних та наданню інформації щодо різноманітних замірів та розрахунків (далі послуги інжиніринга).

В підтвердження факту виконання даних послуг інжинірингу позивачем надано акти здавання-прийняття послуг № 1 від 01.09.2006 року, № 1 від 30.05.2006 року, № 1 від 11.01.2008 року, № 1 від 02.01.2007 року, № 1 від 20.10.2006 року, № 1 від 20.10.2006 року (по контракту № 30 від 02.10.2006 року), а також рахунки за виконані послуги по вказаним актам та виписки банку.

За результатами проведеної відповідачем перевірки складено акт від 11.03.2008 року № 397-23-32003605, згідно якого (а.с. 9) встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 80697,00 грн. за наслідками фактичного здійснення поставки послуг з інжиніринга за місцем надання на митній території України. Таким чином, в порушення вимог п.п. 3.1.1 п. 3.1. ст. 3 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»платником податку не визначались як об’єкт оподаткування податком на додану вартість операції з поставки послуг з інжинірингу, місце надання яких знаходиться на митній території України (а.с. 10). Крім того, в порушення вимог п. 6.1. ст. 6 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»позивачем оподаткування операцій з послуг по інжинірингу, місце надання яких знаходилось на митній території України, не здійснювалось за ставкою 20 відсотків.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Згідно п. 6.1. ст. 6 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Крім цього, для визначення платником податку об'єкту оподаткування податком на додану вартість по операціях з поставки послуг нерезидентам необхідно враховувати правила, встановлені п. 6.5 статті 6 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість».

Окремим підпунктом "д" цього пункту передбачено, що при наданні послуг консультантами, інженерами, адвокатами, бухгалтерами, аудиторами, актуаріями та інших аналогічних послуг місцем поставки послуг є місце реєстрації покупця або його постійного представництва, а за відсутності такого місця реєстрації - місце постійної адреси або постійного проживання, в разі якщо покупці, яким надаються такі послуги, проживають за межами митної території України.

Крім того, пунктом ІІІ вказаних вище контрактів передбачено надання виконавцем послуг за місцем реєстрації замовника за межами митної території України.

Враховуючи викладене, дослідивши надані позивачем матеріали, а саме: контракти № 2 від 01.08.2006 року, № 9 від 03.05.2006 року, № 33 від 07.11.2007 року, № 45 від 27.11.2006 року, № 31 від 03.10.2006 року, № 30 від 02.10.2006 року, а також акти здавання-прийняття послуг № 1 від 01.09.2006 року, № 1 від 30.05.2006 року, № 1 від 11.01.2008 року, № 1 від 02.01.2007 року, № 1 від 20.10.2006 року, № 1 від 20.10.2006 року (по контракту № 30 від 02.10.2006 року), а також рахунки за виконані послуги по вказаним актам та виписки банку, суд вважає достатніми доказами факту надання послуг по інжинірингу за місцем реєстрації покупця –нерезидента «Хелмерс Аккомодації і Інтер’єр Б.В.».

У відповідності до п. 6.2. ст. 6 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Таким чином, суд не вбачає порушення позивачем п. п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3, п. 6.1. ст. 6 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»та вважає правомірним застосування ставки податку «0»відсотків при експорті послуг інжинірингу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва від 20.03.2008 року № /0, від 19.05.2008 року № /1, від 31.07.2008 року № /2.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко