ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 35/71

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвська Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Михайлюк М.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Акціонерної енергопостачальної компанії

"Київенерго"

на постанову                                         Київського апеляційного

господарського суду від 25.06.2008 року

у справі                                                   № 35/71

господарського суду                               міста Києва

за скаргою                                                  Акціонерної енергопостачальної компанії

"Київенерго"

на дії                                                            Відділу примусового виконання рішень

Департаменту Державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України

за участю боржника                               Відкритого акціонерного товариства

"Акціонерна компанія "Київводоканал"

про          визнання недійсною постанови

за участю представників:

скаржника –          Побережця О.П.

боржника –          Печерського П.М.

ВДВС -           Рублевської Н.П.

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2008 року Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" звернулась до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просила визнати неправомірними дії цього відділу та визнати незаконною постанову від 07.03.2008 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду м. Києва у справі № 35/71 від 30.03.2004 року. Крім того, скаржник просив зобов"язати вказаний відділ відкрити виконавче провадження та належним чином провести виконавчі дії з примусового виконання ухвали господарського суду м. Києва у справі № 35/71 від 30.03.2004 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2008 року (суддя Паламар П.І.) скаргу АЕК "Київенерго" задоволено, визнано незаконною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №6595858 від 07.03.2008 року; зобов"язано вказаний відділ прийняти до виконання ухвалу господарського суду міста Києва у справі №35/71 від 30.03.2004 року про затвердження мирової угоди.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2008 року (судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П., Лосєв А.М.) ухвалу місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні скарги АЕК "Київенерго".

В касаційній скарзі АЕК "Київенерго" просить скасувати постанову апеляційної інстанції від 25.06.2008 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні

Постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою господарського суду м. Києва у справі № 35/71 від 30.03.2004 р. затверджено мирову угоду між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" та Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоконал", а також зобов'язано Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоконал" сплатити Акціонерній енергопостачальній компанії "Київенерго" 11 617 978,44 грн. заборгованості до 1 квітня 2009 року щомісячними платежами в розмірі 193 633,12 грн. кожен, починаючи з 1 квітня 2004 року.

Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" звернулась до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду м. Києва від 30.03.2004 року та просила стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоконал" на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" суму несплаченої заборгованості.

07.03.2008р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 6595858 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду м. Києва у справі № 35/71 від 30.03.2004 року, в зв'язку з пред'явленням виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за підвідомчістю виконання рішення.

Постанова також мотивована тим, що в пред'явленому до виконання виконавчому документі боржником є Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоконал", рішення суду є зобов'язального характеру, що свідчить про пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за підвідомчістю.

Місцевий господарський суд, задовольняючи вимоги скаржника, вказав на дотримання останнім правил підвідомчості при поданні скарги до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки належна до сплати з боржника сума боргу є понад 10 мільйонів, а в силу п. 2 ч. 1 ст. 20№ Закону України "Про виконавче провадження", такі скарги розглядаються цим відділом.

Проте, апеляційна інстанція, скасувавши ухвалу місцевого суду та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні скарги АЕК "Київенерго", правильно вказала на помилковість висновку щодо наявності права у державного виконавця вказаного відділу на проведення виконавчих дій по примусовому стягненню коштів при виконанні рішення зобов'язального характеру. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив про неможливість проведення виконавчих дій внаслідок того, що виконавчий документ не передбачає примусове стягнення коштів, а носить зобов'язальний характер про стягнення цих коштів.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені права і обов"язки державних виконавців. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Передбачений частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»обов"язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, підлягає виконанню у випадку пред'явлення виконавчого документа для виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно ст.20№ вказаного Закону на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень: 1) за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищий чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, Касаційний суд України, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військові прокуратури регіонів і військова прокуратура Військово-Морських Сил України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а також інші органи державної влади; 2) за якими стягненню підлягає сума боргу від десяти та більше мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті.

Проте, ухвалою місцевого господарського суду від 30.03.2004 р. зобов'язано ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал»сплатити Акціонерній енергопостачальній компанії "Київенерго" грошові кошти, тобто вимога є про зобов"язання боржника сплатити кошти, а не про стягнення цих коштів.

Порядок виконання таких виконавчих документів та порядок вчинення дій державного виконавця при отриманні таких виконавчих документів Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено.

Таким чином, ґрунтується на вимогах закону висновок суду апеляційної інстанції про те, що зобов"язавши сплатити грошові кошти, а не стягнувши їх суму, суд не врахував положень Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд повно, всебічно дослідив надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали місцевого суду.

З даними висновками апеляційного суду повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" залишити без задоволення.

Постанову          Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2008 року у справі № 35/71 залишити без змін.

Головуючий суддя

Н.Г. Дунаєвська

Судді

Н.І. Мележик

М.В. Михайлюк