СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.08                                                                                 Справа № 2/9.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецький приладобудівний завод», м. Сєвєродонецьк Луганської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд державного майна України, м. Київ

про стягнення 171 462 грн. 62 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Івоніна Г.О. дов. № 77 від 14.03.07;

від відповідача –Тютюнніков Є.О.. дов. від 21.02.08 № 18,

від 3-ої особи –не прибув ( явка обов’язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків у сумі 171 462 грн. 62 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.02.08 № 201/85 позовні вимоги відхилив посилаючись на наступне:

- позивачем не надано належних доказів причинного зв’язку між протиправними діями відповідача та понесеними збитками;

- позивачем належним чином не обґрунтований розрахунок завданих збитків;

- відсутні належні докази первісної та залишкової вартості майна.

Позивачем, 21.03.08, у засідання суду, подано заяву від 14.03.08 № 1-8/151 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд керуючись ст.ст. 22, 217, 218, 224, 225 Господарського кодексу України стягнути з відповідача на користь держави збитки у сумі 171 462 грн. 26 коп.

Відповідач додатком до відзиву від 21.03.08 уточнені вимоги позивача теж відхилив посилаючись на наступне:

- позивачем не надано інвентаризаційні описи, оформлені відповідно до вимог п. 13 та п. 14 «Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду», які підтверджують строку 14, акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Северодонецький приладобудівний завод», оформленого згідно з додатком № 2 до Методики оцінки вартості об’єктів приватизації;

- застосування позивачем до спірних взаємовідносин норми Господарського кодексу України є помилковим, з огляду на зміни внесені до п. 4 Наказу Фонду державного майна України «Про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі»від 19.05.99 № 908/68, оскільки законодавець чітко передбачив, що відповідальність за збереження майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств регулюється виключно Цивільним кодексом України.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та приймаючи до уваги, що:

Заяву позивача про уточнення позовних вимог задовольнити. Позовними вимогами слід вважати: стягнути з відповідача на користь держави збитки у сумі 171462 грн. 26 коп. на підставі ст.ст. 22,217,218,224,225 Господарського кодексу України.

Відкрите акціонерне товариство «Северодонецький приладобудівний завод»було створено відповідно до наказу Фонду державного майна України від 20.12.95 за № 52-АТ шляхом перетворення в процесі приватизації Северодонецького приладобудівного заводу.

19.01.07 позивачем складено акт перевірки стану утримання, збереження та використання майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств, але залишилось на їх балансі. В додатку до акту перевірки містить перелік майна, яке не увійшло до статутного фонду цього підприємства, але залишилось на його балансі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 22, 217, 218, 224, 225 Господарського кодексу України, п. п. 2, 4 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом ФДМ України від 19.05.99 № 908/68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.99 за № 414/3707 та просить суд стягнути з відповідача суму збитків, завданих державі в розмірі 171462 грн. 26 коп. на підставі розрахунку розміру збитків відповідно до положень Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого Постановою КМУ № 116 від 22.01.96.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві.

Третя особа ніяких пояснень по справі не надала.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Закону України «Про управління об’єктами державною власністю»об'єктами управління державної власності є державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних фондів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.

Статтею 7 даного закону визначені повноваження Фонду державного майна України, у тому числі:

- забезпечення захисту майнових прав держави на території України відповідно до законодавства, а за її межами –відповідно до чинних міжнародних договорів у межах своїх повноважень;

- за пропозицією уповноважених органів управління прийняття рішення про подальше використання державного майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських організацій, але перебуває на їх балансі.

Пунктом 1.3 «Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі», затвердженого Наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України 19.05.99 N 908/68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.99 N 414/3707 (надалі - Положення № 908) передбачено, що управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства.

Перелік способів управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, згідно п. 1.4. Положення 908 (у редакції, що діяла на час приватизації і інвентаризації майна) передбачав наступне:

- здійснення приватизації відповідно до Законів України «Про приватизацію державного майна», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», «Про Державну програму приватизації»та інших нормативно-правових актів;

- передача майна в оренду відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;

- передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності»;

- передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади у порядку, затвердженому Постановою КМУ від 21.09.98 N 1482;

- передача майна господарським товариствам на умовах договору схову (в редакції Наказу Фонду державного майна N 787/151 від 20.04.04 аб. 6 п. 1.4. викладено наступним чином «передача майна на умовах відповідного договору безоплатного зберігання (далі –договору зберігання) відповідно до вимог законодавства»).

Пунктом п. 1.4.1 Положення 908 зазначено, що при визначенні способу управління попередньо аналізуються висновки інвентаризаційних комісій про результати інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств, але перебуває на їх балансі. Пріоритетним при обранні способу управління державним майном є спосіб його приватизації. Якщо відповідне державне майно не підлягає приватизації, то застосовуються наступні за черговістю способи управління, викладені у п.1.4. При потребі обрання іншого з перерахованих способів управління державним майном та за умови відповідності обраного в даному разі способу чинному законодавству державні органи приватизації створюють комісію. На підставі висновку комісії видається наказ державного органу приватизації, яким визначається спосіб управління майном (п.1.4.2 Положення 908).

Забезпечення функції з управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств, але перебуває на їх балансі, за територіальною ознакою - місцем розташування господарських товариств, покладається на Фонд майна АР Крим та регіональні відділення ФДМУ (п. 3 Наказу ФДМУ від 05.09.01 № 357).

Позивачем не доведено суду, яке саме майно та на підставі чого було передано відповідачеві після здійснення приватизації Северодонецького приладобудівного заводу, не надано акту інвентаризаційної комісії на момент здійснення приватизації Северодонецького приладобудівного заводу, акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, а також не доведено що ним здійснювались будь – які дії по визначенню способу управління майном та які прийняті з цього приводу рішення.

Ствердження позивача про те, що підставою перебування майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Северодонецький приладобудівний завод», є знаходження його на балансі підприємства, судом не приймається до уваги, оскільки перебування майна на балансі підприємства є тимчасовим станом цього майна.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 4 Положення 908 господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних фондів у процесі приватизації, несуть відповідальність за збереження такого майна відповідно до Цивільного кодексу України. Підстави перебування майна, яке не увійшло до статутного фонду відповідача, на його балансі, визначені законодавством, відсутні, а відтак відсутні підстави відповідальності за збереження такого майна відповідно до Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Відповідно до ст. 85 ГПК України за згодою сторін у судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 26.03.08.

Суддя О.О. Седляр