ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.08 р.                     Справа № 43/6пд

02 червня 2008 року Справа № 43/6пд

Господарський суд Донецької області у складі судді О. В. Гассій

при помічнику (секретарі судового засідання) І.В.Костюк

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Донецької міської ради м. Донецьк, Управління житлового господарства Донецької міської ради м. Донецьк

до відповідача 1 Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” м. Донецьк

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю “Астеліт” м. Київ

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” м. Донецьк

про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення та звільнення приміщення

За участю представників сторін:

від позивачів: Клеперова Є.Ю. – представник

від відповідача 1: Не з’явився

від відповідача 2: Кодолов О.В. – представник

від відповідача 3: Не з’явився

В засіданні брали участь Лисенко С.І. – представник прокуратури Донецької області

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Донецької області по справі № 43/6пд від 12.03.07 р. позовну заяву Заступника прокурора Донецької області, заявлену в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м. Донецьк, Управління житлового господарства Донецької міської ради м. Донецьк було задоволено в повному обсязі та визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2006 р. до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., укладену між Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” та товариством з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, а також товариство з обмеженою відповідальністю „Астеліт” зобов’язано повернути Комунальному підприємству „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” квартиру № 119 у будинку № 101 по вул. Петровського у м. Донецьку.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007 р. рішення по справі № 43/6пд від 12.03.07 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2007 р. рішення від 12.03.07 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.07 р. по справі № 43/6пд скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Вищий господарський суд України у своїй постанові звернув увагу на те, що у пункті 1.1 договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р. зазначено, що орендодавець – КП „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” на підставі рішення № 13/20 від 18.05.2001 р. Донецької міської ради передав, а орендар – СП ТОВ „Цифровий стільниковий зв’язок” прийняв у тимчасове користування нежитлове приміщення, проте судами питання щодо повноважень КП „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” належним чином не досліджувалось через відсутність у матеріалах справи рішення № 13/20 від 18.05.2001 р. Донецької міської ради.

Також, не з’ясовано чи існує взаємозв’язок оспорюваної додаткової угоди з договором оренди нежитлового приміщення №1 від 01.06.2001р., який за висновками апеляційного суду був пролонгований до 31.12.2010р.

Ухвалою від 22.08.2007 р. справу № 43/6пд до свого провадження прийнято суддею Гассій О.В.

В обґрунтування заявленого позову прокурор посилався на відсутність повноважень у Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району” на укладання договорів оренди ЖИТЛОВИХ ПРИМІЩЕНЬ.

Ухвалою від 12.09.2007 р. провадження по справі було зупинено до розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт” м. Київ на постанову Вищого господарського суду України від 30.07.2007 р. по справі № 43/6пд.

Ухвалою від 12.11.2007 р. провадження по справі було поновлено.

Відповідач – КП ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька” проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що додаткова угода від 01.08.2006 р. до договору № 1 від 01.06.2001 р між КП „ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька” та ТОВ „Астеліт” не укладалась, тому предмет спору відсутній.

Крім того, вважає, що спір між цими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав вже був вирішений господарським судом Донецької області та прийнято рішення по справі № 6/145пд від 15.06.2004 р., яким у задоволенні позову заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Донецького міськвиконкому до комунального підприємства житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька та СП ТОВ „Цифровий стільниковий зв’язок України” (нині перейменоване у ТОВ „Астеліт”) відмовлено.

Відповідач – ТОВ „Астеліт” проти позовних вимог заперечував посилаючись на наступне:

ТОВ          „Астеліт” користується приміщенням на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., який було визнано дійсним (на підставі рішення господарського суду Донецької області від 15.06.2004 р. по справі № 6/145пд).

Згідно з п. 8.2 договору оренди, у разі якщо жодна із сторін Договору оренди не заявить про свій намір розірвати договір оренди за один місяць до закінчення строку договору оренди, то договір вважається пролонгований на наступні 5 років на тих самих умовах. Заяв про наміри розірвати договір оренди у зазначений термін не надходило, тому договір оренди є пролонгованим до 31.12.2010 року, тобто він є дійсним і на сьогодні.

Питання щодо повернення (звільнення) приміщення та всі підстави такого повернення (звільнення) вже були предметом розгляду справи № 6/145пд, за результатами розгляду якої було прийнято рішення, яким у вимогах прокурору було відмовлено повністю, в тому числі і у вимогах щодо повернення (звільнення) приміщення.

Згідно з ч. 2 статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

12.09.2007 року відповідач - КП „ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька” звернувся до суду з клопотанням, в якому повідомив, що на виконання рішення Донецької міської ради від 26.05.2006 р. № 2/21 „Про визначення виконавця послуг по управлінню житловим фондом” в Кіровському районі м. Донецька, розпорядженням Донецької міської ради від 16.01.2007 р. № 22 передано з 01.03.2007 р. в управління товариству з обмеженою відповідальністю „Текстильник 2005” житловий фонд, який знаходиться на балансі КП „ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька з урахуванням дебіторської та кредиторської заборгованості, та просить здійснити заміну відповідача КП „ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька на Товариство з обмеженою відповідальністю „Текстильник 2005”.

Враховуючи вищезазначене клопотання, суд ухвалою від 11.02.2008 р. залучив до участі у справі в якості третього відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” м. Донецьк.

Відповідач – ТОВ „Текстильник – 2005” проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Донецької міської ради № 22 від 16.01.2007 р. „Про реалізацію рішення міської ради № 2/21 „Про визначення виконавця послуг по управлінню житловим фондом в Кіровському районі м. Донецька в оперативне управління товариству з обмеженою відповідальністю „Текстильник 2005” був переданий житловий фонд з урахуванням дебіторської та кредиторської заборгованості, при цьому в установчих документах не значиться, що ТОВ „Текстильник 2005” є правонаступником майнових прав та обов’язків Комунального підприємства „ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька.

Відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи продовжувався за клопотанням сторін (ухвала від 20.03.2008 р.).

За клопотанням представника відповідача - ТОВ „Астеліт” розгляд справи здійснювався за допомогою засобів технічного фіксування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд встановив наступне:

01.06.2001р. між Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” м. Донецьк (орендодавцем) та Спільним підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Цифровий стільниковий зв’язок ” м. Київ (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1 (далі – Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору орендодавець на підставі рішення № 13/20 від 18.05.01р. виконкому Донецької міської ради, розпорядження керівника підприємства здав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування нежитлове вбудоване приміщення: приміщення загальною площею 29,6 кв. м. на 14-му поверсі будівлі, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Петровського, 101, та частину крівлі вказаної будівлі площею 1,7 кв. м. Строк дії договору встановлений п. 8.1 договору - до 31.12.2005р.

За умовами п.8.2 вказаного договору оренди № 1 від 01.06.2001р. визначено, що у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати договір оренди до закінчення строків його дії, договір вважається пролонгованим на наступні 5 років на тих самих умовах. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ТОВ „Астеліт”, заяв про розірвання договору у зазначений термін не поступало, тому договір є пролонгованим.

01.08.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Астеліт” та Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” укладено додаткову угоду до договору оренди № 1 від 01.06.2001р., якою сторони погодилися про те, що враховуючи власні інтереси щодо здійснення господарської діяльності сторони дійшли згоди продовжити подальшу співпрацю між Астеліт та орендодавцем, визначено нового орендаря – ТОВ „Астеліт”.

Як свідчать матеріали справи, крім заміни ЗАТ „ЦСЗУ” на ТОВ „Астеліт” та відповідної зміни реквізитів, обговореної додатковою угодою, усі інші положення та умови договору залишились без змін.

В судовому засіданні було з’ясовано, що квартира № 119 у будинку № 101 по вул. Петровського має статус жилого приміщення.

Згідно п.6 Житлового кодексу УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Статтею 8 Житлового кодексу УРСР передбачено, що переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу, зокрема, за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) ради народних депутатів.

За приписом ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян і держави в судах.

Згідно вимог ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру” підставою представництва прокуратурою інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Під представництвом прокуратурою інтересів держави в господарському суді за змістом п. 2 ст. 121 Конституції України, ст.ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України розуміються правовідносини, в яких прокурор, реалізуючі визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою інтересів держави.

В даному випадку заступник прокурора Донецької області звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах –органу місцевого самоврядування Донецької міської ради та підпорядкованого і підзвітного йому управління житлово-комунального господарства, оскільки вбачає наявність порушень інтересів держави внаслідок противоправних дій КП „ЖЕК № 1 Кіровського району м. Донецька” та ТОВ „Астеліт” щодо укладення додаткової угоди.

На підставі зазначеного, суд вважає в даному випадку прокурора належною особою для звернення до суду в спірних правовідносинах.

У відповідності зі ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями комунального майна є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, —щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, перебуває у комунальній власності.

Згідно зі ст. 24 Господарського кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб’єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Комунальні унітарні підприємства відповідно до ст. 78 Господарського кодексу України утворюються компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Таким чином, комунальне підприємство має повноваження, тільки ті, які визначені органом місцевого самоврядування.

КП „ЖЕК № 1 Кіровського району м Донецька” не відноситься до органу місцевого самоврядування, повноваження щодо самостійної передачі в оренду майна, яке належить територіальній громаді та знаходиться у нього на праві повного господарського відання, місцевим органом самоврядування йому не надані.

З урахуванням вищевикладеного, орендодавець не мав права на самостійне укладення (продовження) договору оренди майна територіальної громади.

Таких чином, додаткова угода від 01.08.2006р. укладена орендодавцем без належних повноважень, наданих органом місцевого самоврядування, про що свідчить досліджене при розгляді рішення Донецької міської ради № 13/20 від 18.05.2001 р. „Про створення комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району”, в якому йдеться про створення комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району” шляхом виділення структурної одиниці житлово-експлуатаційних дільниць № 6,7 державного комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна організація Кіровського району”, а не про надання повноважень комунальному підприємству „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району” на укладання договорів оренди житлових приміщень.

Рішенням Донецької міської ради № 13/27 від 18.05.2001 р. „Про розмежування повноважень по управлінню майном, що відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Донецька” міському голові передано повноваження по управлінню майном, що належить до комунальної власності, в тому числі передача в оренду будівель, споруд та нежитлових приміщень, що відносяться до комунальної власності міста та знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних підприємств, не включених до програми приватизації, по узгодженню з постійною комісією з питань промисловості, економічної політики та управління міським господарством.

Заперечення відповідача - Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” м. Донецьк до уваги судом не приймаються, оскільки матеріали справи містять додаткову угоду від 01.08.2006 р. до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., укладену між Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” та ТОВ „Астеліт”, та підписану з боку КП „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” директором Матвієнко В.П.

Крім того, клопотання КП Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” щодо здійснення заміни відповідача, задоволенню не підлягає, оскільки згідно з довідкою Головного управління статистики у Донецькій області від 30.05.2008 р., станом на 30 травня Комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” значиться у державному реєстрі підприємств та організацій України.

Заперечення відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт” є частково не обґрунтованими, оскільки рішення по справі № 6/145пд від 15.06.2004 р., на яке він посилається та наполягає на застосуванні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, було прийнято відносно договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., а не додаткової угоди до нього від 01.08.2006 р.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог прокурора в частині визнання недійсною додаткової угоди від 01.08.2006 р. до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., яка укладена між Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” та товариством з обмеженою відповідальністю „Астеліт”.

Що стосується вимоги щодо зобов’язання ТОВ „Астеліт” повернути КП „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” квартиру № 119 у будинку № 101 по вул. Петровського у м. Донецьку, то вона задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ „Астеліт” користується спірним приміщенням на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р.

Керуючись ст. 24, 78 Господарського кодексу України, ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ст. ст. 2, 4, 24, 29, 33, 34, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги заступника прокурора Донецької області, заявлені в інтересах держави в особі Донецької міської ради, Управління житлового господарства Донецької міської ради до Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт” м. Київ про визнання недійсною додаткової угоди від 01.08.2006 р. до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., укладеної між Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” та ТОВ „Астеліт”, та зобов’язання ТОВ „Астеліт” повернути КП „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” квартиру № 119 у будинку № 101 по вул. Петровського у м. Донецьку – з а д о в о л ь н и т и частково.

Визнати додаткову угоду від 01.08.2006 р. до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2001 р., яка укладена між Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” та товариством з обмеженою відповідальністю „Астеліт” недійсною.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” (83120, м. Донецьк, вул. Петровського, 99 ) у доход державного бюджету України державне мито в сумі 42 грн. 50 коп.

Стягнути з Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора № 1 Кіровського району м. Донецька” (83120, м. Донецьк, вул. Петровського, 99 ) у доход Державного бюджету України (р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, Отримувач: Державний м. Донецьк Ворошиловський район) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт” (03110, м. Київ, вул. Солом’янська, 11, літ. „А”, ) у доход державного бюджету України державне мито в сумі 42 грн. 50 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт” (03110, м. Київ, вул. Солом’янська, 11, літ. „А”, ) у доход Державного бюджету України (р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, Отримувач: Державний м. Донецьк Ворошиловський район) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

У задоволенні вимог відносно третього відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Текстильник – 2005” м. Донецьк - в і д м о в и т и.

В судовому засіданні 04.06.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення оформлене відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 05.06.2008 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Вик. Костюк І.В.

Надруковано 7 примірників:

2 прим. – позивачам;

1 прим. – Прокурору Донецької області;

1прим. –відповідачу1;

1 прим. - відповідачу 2;

1 прим. – відповідачу 3;

1прим. – до справи.