ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2008

Справа №2-27/12015-2007

За позовом - ВАТ «Оздоровчий комплекс «Автомобіліст», Ленінський район, п/о Новоотрадне, с. Нижньо – Заморське.

До - 1. Ленінська районна державна адміністрація, с.м.т. Леніно, вул.. Пушкіна, 22.

2.          Ленінський районний відділ земельних ресурсів, с.м.т. Леніно, вул.. Пушкіна, 22.

3. Рада Міністрів АР Крим, м. Сімферополь, пр. Кірова, 13.

Від третьої особі - ТОВ «Дитячий оздоровчий комплекс «Автомобіліст», Сімферопольський район, с. Чистеньке, вул.. Севастопольська, 2а.

Про визнання нечинним розпорядження та спонукання до вчинення певних дій.

Суддя Н.В.Воронцова

представники:

Від позивачів – Паніна, дор. у справі.

Від відповідачів – 1. Качнова Я. Б., дор. у справі.

2. не з’явився.

3. не з’явився.

Від третьої особи - Паніна, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання нечинною постанову Ради Міністрів АР Крим від 11.01.2005 р. №9. Також просить визнати нечинним розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 12.09.2003 р. №865. Також просить визнати за ВАТ «Оздоровчий комплекс «Автомобіліст» право постійного користування землею для рекреаційного призначення для обслуговування оздоровчого комплексу «Автомобіліст» , с. Нижньо - Заморське Белинської сільської ради Ленінського району АР Крим площею 6,29 га. Також просить забовязати Ленінський районний відділ земельних ресурсів видати ВАТ «Оздоровчий комплекс «Автомобіліст» державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, зайнятою базою відпочинку «Автомобіліст», площею 6,29 га.

Відповідач №1 у відзиві на позов повідомив про те, що вважає, що позивач не має права на постійне користування земельною ділянкою. ТОВ «ДОК «Автомобіліст» повинен укласти договір оренди на земельну ділянку під цілісним майновим комплексом ОК «Автомобіліст».

Відповідач №2 у поясненнях по справі повідомив про те, що вважає, що позивач не має права на постійне користування земельною ділянкою. ТОВ «ДОК «Автомобіліст» повинен укласти договір оренди на земельну ділянку під цілісним майновим комплексом ОК «Автомобіліст».

Суд дійшов висновку, що вирішення справи по суті необхідно направити запити до БТІ в м. Керч та до Белінської міської ради.

Позивач заявою від 12.02.2008 р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати нечинною постанову Ради Міністрів АР Крим від 11.01.2005 р. №9. Також просить визнати нечинним розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 12.09.2003 р. №865. Також просить визнати за ВАТ «Оздоровчий комплекс «Автомобіліст» право постійного користування землею для рекреаційного призначення для обслуговування оздоровчого комплексу «Автомобіліст» , с. Нижньо - Заморське Белинської сільської ради Ленінського району АР Крим площею 6,29 га. Також просить забовязати Ленінський районний відділ земельних ресурсів видати ВАТ «Оздоровчий комплекс «Автомобіліст» державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, зайнятою базою відпочинку «Автомобіліст», площею 6,29 га.

Суд прийняв до уваги уточнення позивача.

Також позивач просив залучити до участі у справі як відповідача Раду Міністрів АР Крим ( м. Сімферополь, пр. Кірова, 13 ).

Суд дійшов висновку вказане клопотання задовольнити та ухвалою від 12.02.2008 р. залучив до участі у справі як відповідача - Раду Міністрів АР Крим ( відповідач №3 ).

Відповідач №2 клопотанням від 11.02.2008 р. просив зупинити провадження по даної справі в зв’язку з розглядом позову Керченської міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Белинської сільської ради до ТОВ «Дитячий оздоровчий комплекс «Автомобіліст» про спонукання укласти і зареєструвати договір оренди на земельну ділянку площею 6,29 га., яка входить до предмету спору по справі №2-27/12015-2007. У підтвердження вказаного представив ухвалу від 26.01.2008 р. по справі №2-1/947-2008, відповідно до якої вбачається, що вказаний позов прийнятий до розгляду та призначено розгляд справи на 14.02.2008 р.

Суд дійшов висновку відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідачем №2 не представлено саму позовну заяву Керченської міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Белинської сільської ради до ТОВ «Дитячий оздоровчий комплекс «Автомобіліст» про спонукання укласти і зареєструвати договір оренди на земельну ділянку площею 6,29 га. Тільки дослідивши вказану позовну заяву, суд може зробити висновок, чи пов’язаний даний позов зі справою №2-27/12015-2007.

Представниками сторін та третьої особі було заявлено клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою ГС АР Крим від 12.02.2008 р. вказане клопотання було задоволене та продовжено строк розгляду справи за згодою сторін.

Відповідач №1 у додатковому відзиві на позов повідомив про те, що спірне розпорядження прийняте ним у відповідності до норм п. 12 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України , як органом виконавчої влади. Також вказав, що посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 22.09.2005 р. є неправомірним, оскільки припинення права постійного користування земельною ділянкою було проведено на підставі добровільної відмови.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач №1 проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у відзиві на позов.

Відповідачі №2 і №3 явку представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача №1 та третьої особи, суд

встановив:

4 грудня 1996 року Головою Белінської сільської ради був виданий державний акт на право постійного користування землею площею 6,29 гектарів Кримському територіально-виробничому об’єднанню автомобільного транспорту (м. Сімферополь, вул. Севастопольська,20а) для розміщення бази відпочинку „Автомобіліст”. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №5.

На підставі наказу Генерального директора Кримського територіально-виробничого об’єднання автомобільного транспорту №156 від 1 жовтня 1991 року був утворений оздоровчий комплекс „Автомобіліст”. Згідно до Наказу Фонду майна Автономної Республіки Крим від 26 вересня 1996 року №1523 державне підприємство „Оздоровчий комплекс „Автомобіліст”, до Указу Президента України від 26 листопада 1994 року №699/94 „ Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів” було перетворено в відкрите акціонерне товариство „Оздоровчий комплекс „Автомобіліст”.

Згідно до 1.3. Статуту відкритого акціонерного товариства „Оздоровчий комплекс „Автомобіліст” позивач є правонаступником державного підприємства „Оздоровчий комплекс „Автомобіліст”.

На підставі Наказів Фонду майна АР Крим №1521,1522,1523 від 26.09.1996 р., акту оцінки цілостного майнового комплексу, затвердженого Наказом Фонду майна АР Крим, нерухоме майно, розташоване за адресою АР Крим, Ленінський район, п/о Отрадне, с. Ніжнє – Заморське, було передано позивачу як внесок до Статутного фонду від Фонду майна АР Крим.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.05.2004р. по справі №2-20/2938.1-2004 за ВАТ «ОК «Автомобіліст» було визнано право власності на нерухоме майно, яке розташоване в Ленінському районі, с. Відрадне, с. Ніжньо-Заморське, зобов’язано БТІ в м. Керчі провести державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

Додатково, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статуту ВАТ «ОК «Автомобіліст» засновниками товариства є держава в особі Фонду майна АР Крим, у зв’язку з чим суд вважає зауважити наступне.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» майно, яке було передано засновником до статутного фонду товариства, є власністю товариства.

При цьому, хоча й закон пов’язує момент виникнення права власності на об’єкти нерухомості з моментом державної реєстрації права власності, то, як вбачається зі змісту постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.05.2004р. своєчасна державна реєстрація такого права за ВАТ «ОК «Автомобіліст» відбулася через неправомірні дії Фонду майна АР Крим, який передав у подальшому нерухоме майно інший юридичній особі.

Таким чином, на час передачі такого майна до статутного фонду ВАТ «ОК «Автомобіліст» відповідно до положень ст. 30 Земельного кодексу України, у редакції, що діяла на момент передачі позивачу у власність та на баланс нерухомості, при передачі підприємствами будівель і споруд іншим підприємствам, разом з вказаними об'єктами переходить і право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться вказані будівлі і споруди.

Таким чином, з моменту передачі позивачеві нерухомого майна позивач використовував земельну ділянку на підставі права користування, що виникло через закон.

Своє підтвердження, зазначені норми знаходять у положеннях ст. 120 Земельного кодексу України. ст. 377 ЦК України, згідно яких до особи, яка придбала право власності на будівлю або споруду переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщені будівлі, і частиною ділянки, необхідною для її обслуговування.

Таким чином, позивач мав право користування земельною ділянкою на підставі як законодавства, яке діяло на час передачі йому об’єктів нерухомості, так й на підставі чинного на час розгляду спору земельного й цивільного законодавства України.

Згідно до ч.1, 5 ст.59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду. У разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права та обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Зазначене, як й факт отримання права постійного користування земельною ділянкою позивачем з дійсної справи, прямо кореспондується із положеннями ст. 92 Земельного кодексу України.

У зв’язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

12 вересня 2003 року розпорядженням Ленінської районної державної адміністрації №865 право Кримського територіально-виробничого об’єднання автомобільного транспорту постійного користування земельною ділянкою, де розташована база відпочинку „Автомобіліст”, було припинено, державний акт серії 1-КМ №004770 від 4 грудня 1996 р. визнаний недійсним, земельна ділянка надана в оренду ВАТ „Оздоровчий комплекс „Автомобіліст” строком на 5 років.

Вказане розпорядження засновано на положеннях п.6 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України, які Рішенням Конституційного суду від 22 вересня 2005 року по справі №1017/2005 №5-рп/2005 визнані неконституційними. Здебільшого, що статтею 141 Земельного кодексу України був вже на час прийняття оспорюваного рішення передбачений вичерпний перелік підстав для припинення права користування. Слід зазначити, що не було прийнято до уваги Ленінською районною державною адміністрацією форми власності ВАТ «ОК «Автомобіліст», засновником якого виступає держава.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що Рада міністрів АР Крим, приймаючі постанову від 11.01.2005р. №9 «Про передачу земельної ділянки ВАТ «ОК «Автомобіліст» на підставі п. 6 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. ст. 16,149,186 Земельного кодексу України порушив ти ж самі норми, які були порушені Ленінською районною державною адміністрацією, а здебільшого, прийняв дублюючий акт розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 12.09.2003р. №865.

При цьому, неспроможнім є посилання в оспорюваній постанові Ради міністрів АР Крим на ст.. 149 Земельного кодексу України, якою встановлений порядок вилучення земельних ділянок для суспільних потреб, проте, в оспорюваній постанові не наведено та Радою міністрів АР Крим під час розгляду справи не доведено, що саме для суспільних потреб (із визначенням таких) вилучається земельна ділянка (припиняється право постійного користування, що не є, зокрема, тотожнім за своїм правовим змістом), у зв’язку з чим є безпідставним й посилання Ради міністрів АР Крим на положення ст.. 16 Земельного кодексу України, якою встановлені повноваження Ради міністрів АР Крим з розпорядження земельними ділянками в разі їх вилучення для суспільних потреб.

За такими обставинами, позовні вимоги позивача з визнання нечинними вищенаведених актів підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог стосовно визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою та спонукання Ленінського районного відділу земельних ресурсів видати позивачу державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

За актом прийому-передачі майна, переданого ВАТ «ОК «Автомобіліст» у якості внеску до статутного фонду ТОВ «ДОК «Автомобіліст» на підставі протоколу №1 від 15.11.2004р. загальних зборів учасників зі створення ТОВ «ДОК «Автомобіліст» до статутного фонду останнього було передано нерухоме майно, яке й розташоване на земельній ділянці, щодо якої позивач просить визнати його право постійного користування.

При цьому, на час розгляду справи згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Белінської сільської ради та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5753869 від 08.12.2004р., зазначене нерухоме майно було зареєстроване на праві власності за ТОВ «ДОК «Автомобіліст».

Отже, враховуючі вищенаведене, положення ст. 120 Земельного кодексу України. ст. 377 ЦК України, а також встановлений судом при розгляді дійсної справи факт наявності у ВАТ «ОК «Автомобіліст» до передачі об’єктів нерухомості до статутного фонду ТОВ «ДОК «Автомобіліст», право постійного користування земельною ділянкою, зайнятою базою відпочинку «Автомобіліст» площею 6,29га перейшло до ТОВ «ДОК «Автомобіліст», у зв’язку з чим позовні вимоги в частині визнання за позивачем такого права задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що позовні вимоги щодо спонукання Ленінського районного відділу земельних ресурсів видати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є по суті своєї способом захисту превентивного характеру, тобто носять характер позову, який направлений на усунення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Адже, позивачем не надано жодного доказу зі звернення до Ленінського районного відділу земельних ресурсів із заявами про видачу такого акту.

Таким чином, приймаючі до уваги положення ст.. 1 ГПК України не передбачено можливості звернення до суду із позовними вимогами, направленими на усунення можливого порушення прав позивача, тобто на усунення такого порушення, яке ще не сталося та може й не статися.

При приймаючи до уваги усе вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені у судовому засіданні 24.04.2008р.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 05.05.2008р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.           Визнати нечинним розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 2.09.2003р. №865 «Про переоформлення права постійного користування земельною ділянкою ВАТ ОК «Автомобіліст».

3. Визнати нечинною Постанову Ради міністрів АР Крим від 11.01.2005р. №9 «Про передачу земельної ділянки в оренду ВАТ «Оздоровчий комплекс «Автомобіліст».

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.