ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.03.08
р.
Справа № 31/29-62

Господарський
суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М. при секретарі судового
засідання: Бахмет А.В.

за
участю представників сторін:

від
позивача: 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_5 - довіреність
від 04.09.007р.

від
відповідача: ОСОБА_6 довіреність від 13.11.07р.

від
третьої особи: 1. Харакоз Н.Л. довіреність від 14.01.08р.

2. ОСОБА_6
довіреність від 28.11.07р.

3. ОСОБА_6
довіреність від 28.11.07р.

у
справі за позовом: 1) ОСОБА_1 м. Донецьк

2) ОСОБА_2 м. Донецьк

до
відповідача: Будівельного кооперативу „Зодчій-1” м. Донецьк

третя
особа: 1. Управління державної реєстрації Донецької міської ради м. Донецьк

2. ОСОБА_3 м. Донецьк

3. ОСОБА_4 м. Донецьк

про
визнання недійсним статуту, усунення від виконання обов'язків голови
будівельного кооперативу

В судовому засіданні оголошено

перерву з
29.01.08р. по 11.02.08р.

Позивачі,
ОСОБА_1 м. Донецьк,  ОСОБА_2    м. Донецьк, звернулися до господарського
суду з позовом до Будівельного кооперативу „Зодчій-1” м. Донецьк,  Голови будівельного кооперативу „Зодчій-1”
ОСОБА_3 м. Донецьк про визнання недійсним статуту, усунення від виконання
обов'язків голови будівельного кооперативу.

В
обґрунтування позовних вимог позивачі посилались  на те, що статут відповідача не відповідає
приписам Закону України “Про кооперацію”, який набув чинності у 2003році,  вимогам Цивільного кодексу України, та, як
слід, має бути визнаний судом недійсним. Також, стверджував про те, що керівник
відповідача протягом тривалого часу неналежно виконує обов'язки, в тому числі
щодо проведення та скликання загальних зборів, та відповідно має бути за
рішенням суду усунутий від виконання обов'язків директора.

19.02.08р.
позивачами у справі було подана позовна заява (уточнення та доповнення до
позову), в якій вони просять визнати недійсним статут кооперативу, усунути від
виконання обов'язків голови будівельного кооперативу ОСОБА_3, зобов'язати
учасників (членів) будівельного кооперативу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 впродовж
30днів з дня набрання законної сили рішення суду по данній справі, провести
загальні збори, рішенням яких привести статут кооперативу у відповідність
Закону України „Про кооперацію” від 10.07.03р. № 1087.

17.03.08р.
позивачами у справі було подана позовна заява (зміна підстав позову), в якій
вони просять визнати недійсним статут кооперативу, усунути від виконання
обов'язків голови будівельного кооперативу ОСОБА_3

Ухвалою
суду від 18.03.08р. було виключено зі складу відповідачів у даній справі голову  будівельного кооперативу „Зодчій-1” ОСОБА_3
м. Донецьк та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3
м. Донецьк та ОСОБА_4 м. Донецьк.

Відповідач,
проти позову заперечував посилаючись на те, що жодною вимогою законодавства не
передбачено, що статутні документи підприємства, які не приведені у
відповідність до вимог законодавства, що набуло чинності пізніше, є підставою
для визнання таких документів недійсними. Щодо вимог про усунення керівника
підприємства від виконання обов'язків зауважував до суду про непідвідомчість
таких вимог, оскільки вони стосуються трудових відносин, які склались між
відповідачем та керівником, та відповідно не можуть бути розглянуті господарським
судом.

Представник
третіх осіб, в судових засіданнях підтримував позицію відповідача у справі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Будівельний
кооператив “Зодчий-1” було створено за рішенням загальних зборів у 1998році.
Учасниками (засновниками) кооперативу є позивачі та треті особи у справі.

Відповідно
до статутних положень частки учасників поділені порівну по 25% кожному.

За
твердженнями позивачів, які не заперечуються відповідачем та третіми особами, останні
два роки загальні збори не проводяться, та відповідно статутні документи
товариства не приводяться у відповідність до діючого законодавства, а саме, до
вимог Закону України “Про кооперацію”, який набув чинності у 2003р, положень
Цивільного кодексу України, який набув чинності 01.01.2004р. Невідповідність
положень статуту кооперативу вимогам закону, на думку позивачів, свідчить про
його недійсність.

Оцінюючи
позицію позивачів у справі щодо визнання недійсним статуту кооперативу за
наведених вище підстав, суд виходить з наступного.

Закон
України «Про кооперацію» набув чинності з 27.08.03р. (з дня його офіційного
опублікування).

Цим
законом були встановлені додаткові вимоги до змісту статуту кооперативу.

При
цьому згідно ст.41 Закону України «Про кооперацію» кооперативи, які створено до
набрання чинності цим Законом, зобов'язані протягом року з дня набрання
чинності цим Законом привести свої статути у відповідність із цим Законом.

Проте,
ані вимогами данного Закону, ані іншими нормативно-правовими актами не
встановлено, що неприведення положень статуту будівельного (виробничого)
кооперативу у відповідність до положень Закону України «Про кооперацію»
свідчить про недійсність статуту та відповідно є підставою для визнання його
недійсним.

Положення
Цивільного кодексу України (який також набув чинності після створення
кооперативу), які встановлюють нові приписи до статуту кооперативів, взагалі не
містять приписів щодо приведення у відповідність до вимог чинного законодавства
статутних документів юридичних осіб, які були створені до набуття чинності цим
кодексом.

Отже,
позивачи помилково ототожнюють приписи закону, щодо приведення статутних
документів кооперативу у відповідність до чинних нормативних актів, з поняттям
недійсності, оскільки, недійсність статутного документу (як, і наприклад,
недійсність правочину), безпосередньо пов'язується з вимогами закону, які
ставляться до такого документа на момент його прийняття (складання тощо).

Більш
того, суд взагалі вважає, що позивачі не довели наявність негативних наслідків
(щодо їх прав, як учасників), внаслідок не приведення статуту кооперативу у
відповідність до вимог Закону України “Про кооперацію”, оскільки, ч.3 ст.41
Закону України “Про кооперацію” передбачено, що до приведення статутів у
відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об'єднання керуються
положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто,
само по собі неприведння статуту до вимог положень Закону не порушує права
позивачів, як учасників, оскільки при прийнятті будь-яких рішень, вчиненні дій,
засновники кооперативу, органи управління мають перш за все керуватись  вимогами Закону України “Про кооперацію”.

Окремо,
суд зауважує на тому, що обраний позивачами спосіб захисту права - визнання
недійсними статутних документів не є направленим на захист (відновлення) їх
прав, з огляду на таке. Наслідками визнання статутних документів недійсними є
те, що фактично не буде врегульовані правові засади участі позивачів, як членів
виробничого кооперативу (з визначеними частками їх участі, прав на управління
тощо), та напроти, призведе до погіршення їх становища.

Що
стосується вимог про усунення від виконання обов'язків голови кооперативу, суд
виходить з наступного.

Так,
позивачі вказують, що голова кооперативу ОСОБА_3 порушує свої обов'язки,
відсторонює їх від участі в управлінні кооперативу, привласнює повноваження
загальних зборів, у зв'язку з чим вони просять усунути його від виконання
обов'язків.

Одразу
слід зауважити на тому, що позивачі не довели суду, що з боку голови
кооперативу, як органу управління, мало місце привласнення повноважень
загальних зборів. Посилання на те, що головою правління укладаються угоди від
імені юридичною особи не свідчать про привласнення таких повноважень, оскільки,
відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про кооперацію» виконавчий орган
кооперативу вправі укладати угоди між кооперативом та іншими особами, діяти від
імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Відповідно до п.
10.2.3 статуту кооперативу керівник кооперативу без довіреності діє від імені
кооперативу, представляє його у відношеннях з іншими юридичними особами,
укладає договори, видає довіреності, відкриває в банках розрахункові та інші
рахунки.

При
цьому, твердження позивачів про нескликання загальних зборів головою
кооперативу, відповідачем, третіми особами - не спростовані.

Але,
вимога позивачів про усунення від виконання обов'язків голови кооперативу, як і
первісна позовна вимога, обрана позивачами невірно.

По-перше,
відповідно до ст.16 ЦК України, 20 ГК України встановлені способи захисту права
судом. Розширення способів захисту може мати місце, лише тоді, коли обраний
спосіб, передбачений вимогами закону, або договору (як-то наприклад ч. 5 ст.98
ЦК України, ст. 181 ГК України).

Проте,
вимогами діючого законодавства такий спосіб захисту права судом, як усунення
від виконання обов'язків голови кооперативу - не передбачений.

Посилання
позивачів на приписи ч.3 ст.99 ЦК України, якою передбачено, що члени
виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх
обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів
виконавчого органу від виконання своїх обов'язків, не є  способом захисту права, який здійснюється
через суд. Зазначена правова норма регулює питання реалізації прав самими
учасниками, шляхом прийняття відповідних рішень. Так само, до компетенції
учасників віднесено обрання голови кооперативу, та відповідно, суд позбавлений
права обирати (призначати) будь-яких осіб до органів управління кооперативу.

Отже,
судові органи не наділені правами учасників, та відповідно не можуть керуватись
такими правами.

По-друге,
правові наслідки усунення голови від виконання обов'язків голови кооперативу,
не тягне відновлення прав позивачів, як учасників кооперативу, оскільки,
внаслідок такого усунення голови від виконання обов'язків голови кооперативу,
відповідач (БК „Зодчій-1”) буде позбавлений органу управління, яким
здійснюється управління в період між загальними зборами, вчинюються
представницькі функції у відносинах з органами державної влади та місцевого
самоврядування, юридичними особами тощо (ст.16 Закону “Про кооперацію). Так,
зокрема, залишається незабезпеченим належне та своєчасне подання обов'язкової
звітності, сплата податків, заробітної плати, розрахунки з контрагентами і таке
інше, що в свою чергу впливає на діяльність кооперативу в цілому, та
опосередковані права учасників, через наслідки такої діяльності.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судові
витрати підлягають віднесенню на позивачів в порядку, що передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 16, 98, 99 ЦК України, ст. ст.
20, 181 ГК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

В И Р
I Ш И В :

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 м. Донецьк,  ОСОБА_2 м. Донецьк до Будівельного
кооперативу „Зодчій-1”
м. Донецьк,  за участю третіх
осіб: ОСОБА_3 м. Донецьк,  Управління
державної реєстрації Донецької міської ради м. Донецьк, ОСОБА_3 м. Донецьк про
визнання недійсним статуту, усунення від виконання обов'язків голови
будівельного кооперативу.

Повний
текст рішення підписаний 31.03.08р.

Рішення
набирає законної сили 11.04.08р.

Рішення
може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Суддя
Сковородіна О.М.