ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2008 Справа № 4/314-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом дочірнього підприємства "АТЕХ" компанії з обмеженою

відповідальністю "Інтертрейд груп Ел.Ел.Сі"м. Херсон

до Великоолександрівської районної ради смт. Велика Олександрівка

Херсонської області

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - відкрите акціонерне товариство "ХайдельбергЦемент Україна" м.Кривий Ріг

про визнання рішення недійсним

за участю представників сторін:

від позивача - юрист Долгополов О.В.

від відповідача - начальник відділу Дурбак В.В.

від 3-ї особи - не з'явився

Відповідно до розпорядження виконуючого обов'язки голови господарського суду Закуріна М. К. № 358 від 29.07.2008 року справа прийнята до провадження судді Ємленінової З.І.

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним рішення Великоолександрівської районної ради від 24.04.2008 року № 300 "Про погодження клопотання щодо надання у користування надр для геологічного вивчення і розробки родовища корисних копалин місцевого значення", яким було погоджено клопотання "Heidelbergcement Україна" в особі структурного підрозділу ВАТ "Кривий Ріг Цемент" про надання в користування надр, проектування та проведення промислової розробки Бобровокутського родовища цементної сировини, розташованого на землях Бобровокутської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Було також вирішено клопотати перед Херсонською обласною радою про погодження даного питання, а також клопотати перед райдержадміністрацією про надання згоди на підготовку проекту попереднього виділення земельної ділянки для промислової розробки цементної сировини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, прийнявши спірне рішення, проігнорував те, що рішенням Бобровокутської сільської ради № 40 від 11.01.2007 року позивачу вже було надано дозвіл на розробку цементної сировини на тому самому родовищі, чим порушив права позивача на користування надрами, передбачені ст. 13 Закону України "Про надра".

Крім того, позивач зазначає, що саме за його клопотанням від 17.04.2007 року рішенням Великоолександрівської районної ради від 06.12.2007 року № 230 було погоджено відновлення в балансі державної геологічної служби України родовища цементної сировини на даній ділянці, що буде сприяти його подальшому використанню.

В засіданні суду представник позивача підтримав позовні вимоги та надав додаткові пояснення.

Його клопотання про відкладення розгляду справи для подання доказів на підтвердження викладених в позові обставин судом відхиляється, оскільки судом уже було задоволене його клопотання та ухвалою від 30.07.2008року розгляд справи відкладався і суд зобов'язав позивача надати докази на обгрунтування викладених в позові обставин.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішенням Великоолександрівської районної ради № 230 від 06.12.2007 року було погоджено відновлення в балансі державної геологічної служби України Бобровокутського родовища цементної сировини з метою його наступної розробки для потреб Великоолександрівського району та Херсонської області. Після цього позивач ні з якими заявами і поданнями до відповідача не звертався, тому за клопотанням "Heidelbergcement Україна" в особі структурного підрозділу ВАТ "Кривий Ріг Цемент" відповідно до вимог чинного законодавства відповідачем було прийняте спірне рішення, яким погоджено клопотання про надання у користування третьої особи Бобровокутського родовища цементної сировини. Він вважає, що цим рішенням не порушенні ніякі права позивача, так як ним лише погоджено клопотання, а надання родовища у користування конкретного підприємства ним не вирішувалося та підлягає додатковому розгляду уповноваженими органами відповідно до вимог закону.

ВАТ "ХайдельбергЦемент Україна", як правонаступник ВАТ "Кривий Ріг Цемент", надав відзив, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем в позовній заяві не зазначено правових підстав визнання спірного рішення недійсним. Крім того, він вважає, що позивач не міг мати дозволу на розробку корисних копалин, оскільки до компетенції сільських рад не входить надання дозволу на розробку корисних копалин, а рішення Бобровокутської сільської ради №40 від 11.01.2007року , на яке посилається позивач, як на одну із підстав позовних вимог, скасоване рішенням 14 сесії 5 скликання Бобровокутської сільської ради від 23.08.2007року і на момент звернення з позовом його не існувало.

Наданими копіями статутних та реєстраційних документів підтверджується, що ВАТ "ХайдельбергЦемент Україна" є правонаступником ВАТ "Кривий ріг Цемент", тому суд ухвалою від 30.07.2008року замінив третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору на належну - відкрите акціонерне товариство "ХайдельбергЦемент Україна".

Представник третьої особи в засідання суду не з'явився. В надісланому відзиві він позовні вимоги відхиляє з посиланням на те, що рішення районної ради №300 від 24.04.2008 року прийняте в межах повноважень та відповідає вимогам закону, а у відповідача відсутні правові підстави для визнання рішення недійсним, оскільки ним не доведено чим саме спірне рішення порушує його права та охоронювані законом інтерес          За таких підстав, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи від третьої особи не надходило, справа відповідно до статті 75 ГПК України, за згодою представників сторін, розглядається без участі представника третьої особи, за наявними в справі доказами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

24 квітня 2008 року двадцять другою сесією п'ятого скликання Великоолександрівської районної ради Херсонської області прийнято рішення №300 "Про погодження клопотання щодо надання у користування надр для геологічного вивчення і розробки родовища корисних копалин місцевого значення". Цим рішенням було погоджено клопотання "Heidelbergcement Україна" в особі структурного підрозділу ВАТ "Кривий Ріг Цемент" від 07.04.2008року про надання в користування надр, проектування та проведення промислової розробки Бобровокутського родовища цементної сировини, розташованого на землях Бобровокутської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Цим актом також було вирішено клопотати перед Херсонською обласною радою про погодження даного питання, а також клопотати перед райдержадміністрацією про надання згоди на підготовку проекту попереднього виділення земельної ділянки для промислової розробки Бобровокутського родовища цементної сировини.

Позивач просить визнати недійсним зазначене рішення, посилаючись на те. що воно не відповідає вимогам закону, а саме: пункту 36 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»та порушує його права передбачені статтею 13 Закону України «Про надра».

Він зазначає, що відповідач при прийнятті спірного рішення проігнорував те, що рішенням Бобровокутської сільської ради № 40 від 11.01.2007 року позивачу вже було надано дозвіл на розробку цементної сировини на тому самому родовищі, чим порушив права позивача на користування надрами. Крім того, позивач стверджує, що саме за його клопотанням від 17.04.2007 року рішенням Великоолександрівської районної ради від 06.12.2007 року № 230 було погоджено відновлення в балансі державної геологічної служби України родовища цементної сировини на даній ділянці, що буде сприяти його подальшому використанню саме позивачем.

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішення. Таке рішення приймається на пленарному засіданні ради після його обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підставою визнання незаконним та скасування правового акту органу місцевого самоврядування є його невідповідність законові або прийняття акту не уповноваженим органом.

Матеріалами справи встановлено, що приймаючи спірне рішення №300 від 24.04.2008року, відповідач діяв в межах повноважень, встановлених пунктом 22 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»згідно з яким виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються відповідно до закону питання про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів відповідно районного, обласного значення, а також про скасування такого дозволу.

Приймаючи спірне рішення, відповідач діяв відповідно до вимог вищезазначеної норми закону та пункту 1 частини 1 статті 10 Кодексу України «Про надра»згідно з яким до відання сільських, селищних, міських та районних рад на їх території в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами, належить погодження клопотань про надання надр в користування з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин місцевого значення.

Відповідач рішенням №300 від 24.04.2008року, розглянувши заяву третьої особи від 07.04.2008року, саме надав погодження клопотання третьої особи про надання в користування надр, проектування і проведення промислової розробки Бобровокутського родовища цементної сировини та клопотав перед Херсонською обласною радою про погодження цього клопотання. При цьому будь-яких дозволів на користування надрами цим рішенням третій особі не надавалося, тому посилання позивача на порушення відповідачем вимог пункту 36 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»яким визначено повноваження сільських, селищних, міських рад на вирішення відповідно до вимог закону питань надання дозволу на використання природних ресурсів місцевого значення безпідставне.

Згідно роз’яснення Президії Вищого арбітражного Суду України №02-5/35 від 26.01.2000року, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи про визнання акта недійсним такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

В позовній заяві та в засіданні суду позивачем не надано жодних доказів порушення відповідачем конкретної норми права або його компетенції при прийнятті спірного рішення.

Не надано суду і документального підтвердження того, які саме права позивача були порушенні спірним рішенням.

Так, позивач стверджує, що рішенням Бобровокутської сільської ради № 40 від 11.01.2007 року йому вже було надано дозвіл на розробку цементної сировини на тому самому родовищі, але при цьому замовчує той факт, що на момент прийняття відповідачем рішення №300 від 24.04.2008року, рішення сільської ради №40 від 11.01.2007року не існувало, оскільки зазначене рішення скасоване рішенням 14 сесії 5 скликання Бобровокутської сільської ради №71 від 23.08.2007року. До того ж , в рішенні №40 від 11.01.2007року не зазначено кому саме надавався дозвіл на розробку родовища понтичного вапняку.

Крім того, відповідно до статті 10 Кодексу України «Про надра»та статті 11 Гірничого закону України до повноважень місцевих органів виконавчої влади входить лише погодження клопотань про надання надр у користування, а не надання їх у користування відповідним юридичним та фізичним особам. Питання ж надання надр у користування вирішується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2008року №273 «Про затвердження Порядку надання у 2008році спеціальних дозволів на користування надрами», якою встановлено, що дозволи надаються Міністерством природи України виключно на конкурсних засадах через аукціони, які визначають переможця –користувача надрами. Аналогічний порядок встановлений і статтею 16 Кодексу України «Про надра». Лише після отримання спеціальних дозволів на користування надрами, згідно зі статтею 19 зазначеного Кодексу, надра надаються у користування відповідних підприємств, установ, організацій.

Таким чином, посилання позивача на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач проігнорував рішення сільської ради №40 від 11.01.2007року, чим порушив право позивача на користування надрами не відповідає матеріалам справи, оскільки позивачу не видавався такий дозвіл на користування надрами згідно з вимогами чинного законодавства.

Посилаючись на погодження Великоолександрівською районною радою рішенням №230 від 06.12.2007року відновлення в балансі Державної геологічної служби України родовища корисних копалин з метою його майбутньої розробки для потреб району та Херсонської області в цілому, позивач не зазначає, яким саме чином зазначене рішення пов'язане з його правами та охоронюваними законом інтересами. В самому ж рішенні не зазначено про те, що погодження відновлення родовища в балансі здійснено саме за заявою позивача, або з метою надання його в майбутньому в користування позивача.

З урахуванням зазначеного, позивачем не надано також доказів на підтвердження того, що прийняттям спірного рішення порушені будь-які права та охоронювані законом інтереси позивача у справі.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про те, що спірне рішення відповідача №300 від 24.04.2008року відповідає вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції та не порушує права і охоронювані законом інтереси позивача, тому правові підстави для визнання його недійсним відсутні.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України відносяться на позивача.

В засіданні за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі вищезазначених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст.84 ГПК України 15.08.2008року.