ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.08 р.                     Справа № 12/103пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

присекретарі судового засідання Лозовій Н.С.

за участю представників сторін

від позивача – Косенчук В.Ю.

від відповідача – Нахаренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Джи Джи Ай», м.Донецьк

до - Регіонального відділення Фонду державного майна України у Донецькій області

-          Донецького обласного інституту післядипломної освіти м.Донецьк

-          Комунального підприємства з обслуговування адміністративних будівель м.Донецьк

про виділ в натурі нежитлового приміщення

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джи Джи Ай» м.Донецьк, звернулося до господарського суду з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України у Донецькій області та просило

суд виділити в натурі нежитлове вбудоване приміщення площею 326,4 кв.м., що складає 5 /100 ідеальної частки будівлі гуртожитку літ. А-5, розташованого за адресою м.Донецьк, пр.Мира, 10, що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу за № 1928 від 21.03.2002 р.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2008 року до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Донецькій обласний інститут післядипломної освіти.

Представники другого відповідача в судове засідання не з'явилися.

В подальшому, позивач звернувся до суду з клопотанням щодо заміни відповідача , а саме просив залучити до розгляду справи Комунальне підприємство з обслуговування адміністративних будівель.

Клопотання судом задоволено, здійснено заміну неналежного відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області на належного – Комунальне підприємство з обслуговування адміністративних будівель , яке, на цей час, є балансоутримувачем спірного майна згідно рішення Донецької обласної ради за № 5/5-43 від 21.09.2006 року.

В подальшому позивач змінив предмет позову та просив суд визнати за товариством з обмеженою відповідальністю “Джи Джи Ай” ( ) право приватної власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 326, 4 кв.м., яке складається з приміщень в підвалі –“1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7”, “1-8” загальною площею 155,7 кв.м., та приміщень на цокольному поверху - 1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7” загальною площею 170,7 кв.м., розташовані в будівлі літера “А-5” за адресою: 83015, м. Донецьк, пр. Мира, 10.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що він набув право власності на вказане майно на підставі договору купівлі-продажу, ст. 392 ЦК України.

Представниками позивача та Комунальним підприємством з обслуговування адміністративних будівель здійснено огляд спірного майна та встановлено, що у зв'язку з реконструкцією приміщень та проведення ремонту, площа збільшилася на 1,9 кв.м. в порівнянні з площею, що вказана у договорі купівлі-продажу.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

21.03.2002 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Донецькій області ( продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Джи-Джи-Ай” ( покупець) підписано договір купівлі-продажу, згідно якого останній набував право власності на комунальне майно - нежитлові вбудовані приміщення, розташовані в будівлі ( літера А-5) за адресою: 83015, місто Донецьк, пр. Мира, 10, у складі приміщення в підвалі –“1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7”, “1-8” , “1-9, “1-10” ( площа 153, 8 кв.м.), приміщення в цокольному поверху – “1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7” ( площа 170 кв.м.), загальною площею 323,8 кв.м., які складають 5/100 ідеальної долі будівлі, що знаходяться на балансі Донецького обласного інституту післядипломної освіти.

Відповідно до п.1.2. договору купівлі-продажу, право власності на майно переходить до Покупця з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Вказаний договір посвідчено нотаріально.

Згідно ст. 21 Закону України “Про власність”, який діяв на той час, право власності виникає, зокрема, на підставі цивільно-правових угод.

Договір купівлі-продажу є цивільно-правовою угодою, згідно приписів ст.224 ЦК УРСР в редакції 1963 р.

Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не встановлено законом або договором.

В даному випадку, сторони встановили у договорі, що право власності переходить до позивача з моменту нотаріального посвідчення договору.

Таким чином, позивач набув право власності на вище зазначені приміщення з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Згідно пояснення представника позивача, внаслідок проведення реконструкції спірні приміщення на цей час складаються з приміщень в підвалі –“1-1”, “1-2”, “1-3”, “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7”, “1-8” загальною площею 155,7 кв.м., та приміщень на цокольному поверху - 1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7” загальною площею 170,7 кв.м., в будівлі літ А-5. Вказана обставина підтверджується технічним паспортом.

Позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на вище зазначені приміщення.

Згідно ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Склад , кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Стаття 392 ЦК України закріплює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на вище викладене позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню

Судові витрати покласти на позивача

На підставі ст.ст. 128, 224 ЦК УРСР в редакції 1963 р, ст. 392 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Джи Джи Ай” ( м.Донецьк, пр.Мира. 10, 9) право приватної власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 326, 4 кв.м., що складається з приміщень в підвалі –“1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7”, “1-8” загальною площею 155,7 кв.м., та приміщень в цокольному поверху - 1-1”, “1-2”, “1-3”. “1-4”, “1-5”, “1-6”, “1-7” загальною площею 170,7 кв.м., розташовані в будівлі літера “А-5” за адресою: 83015, м. Донецьк, пр. Мира, 10.

Виключити зі складу відповідачей Донецький обласний інститут післядипломної освіти

Суддя Склярук О.І.