ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.01.08р.

Справа
№ А23/8

За
позовом  Дніпропетровської міжрайонної державної
податкової інспекції Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 99 970,16 грн.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники
сторін:

Від позивача: не з'явився

Від
відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач
звернувся з позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в
розмірі 30930,00 грн. -штрафні санкції за порушення законодавства про
патентування, 69040,16 грн. -боргу по податку на додану вартість.

Відповідач
в судовому засіданні 15.01.08 проти позову заперечує в частині стягнення
30930,00 грн., посилаючись на те, що фактично доход від надання послуг по
ремонту автотранспорту в 2006 році не отримувався, діяльність по ремонту
автотранспорту не здійснювалась.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва з 15.01.08 по 31.01.08.

Після
перерви представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце
судового засідання повідомлені судом належним чином. Причини неявки
представників сторін суду не відомі. Заяви та клопотання до початку судового
засідання не надходили.

За
викладених обставин суд вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає
вирішенню спору. Розгляд справи відбувається за наявними в ній доказами.

Дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В
:

Відповідач
- Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Дніпропетровській
міжрайонній державній податковій інспекції Дніпропетровської області як платник
податків.

27.03.07
позивачем складений акт № 15/171/ за результатами проведеної планової
виїзної перевірки згідно плану-графіку з питання своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)
відповідачем за період з 17.02.04 по 01.01.07.

Під
час перевірки встановлено порушення з боку відповідача п.4.1 ст.4, пп.6.1.1
п.6.1, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.2 п.7.5 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість", внаслідок чого відповідачем
занижено податок на додану вартість у загальному розмірі 47633,34 грн. за
період вересень-грудень 2005 року, січень-жовтень 2006 року.

Також
встановлені порушення відповідачем п.2 ст.2, ст.3 Закону України "Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності", а саме: перевіркою
встановлено, що відповідачем у ІV кварталі 2006 року надавались послуги по
ремонту автотранспортних засобів. З посиланням на подану відповідачем
декларацію про отримання доходу за 2006 рік, в якій задекларовано відповідачем
доході від надання послуг по ремонту автотранспорту у розмірі 6042,00 грн.,
позивачем зроблений висновок про порушення Закону України "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності", оскільки торговий патент
відповідачем не придбавався.

Також
з посиланням на дані поданої відповідачем декларації про отримання доходу за
2006 рік позивачем зроблений висновок про порушення відповідачем п.1 ст.3
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових   операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а саме: здійснення послуг по ремонту
автотранспортних засобів без реєстратора розрахункових операцій за готівку.

За
порушення Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем
винесено податкове повідомлення-рішення від 30.03.07 № /0, яким
відповідачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в
загальному розмірі 69045,08 грн., із яких 47633,34 грн. -основний платіж,
21411,74 грн. -штрафні (фінансові) санкції.

За
порушення Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" до відповідача застосовані штрафні санкції в порядку п.1 ст.8
цього ж Закону в сумі 720,00 грн., про що винесено рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 30.03.07 № /0.

За
порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових   операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" до відповідача застосовані штрафні санкції в порядку
п.1 ст.17 цього ж Закону в сумі 30210,00 грн., про що винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.03.07 № /0.

Вказані
податкове повідомлення-рішення та рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій отримані особисто
відповідачем 14.05.07 (а.с.36).

Відповідно
до п.п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі
визначення податкового зобов'язання контролюючим органом платник податків
зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом 10
календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків  коли
протягом  такого  строку
такий  платник  податків розпочинає процедуру апеляційного
узгодження.

Докази
оскарження податкового повідомлення-рішення від 30.03.07 № /0 в
адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні, сторонами
не подані.

Відповідно
до п.п. 5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником
податків у встановлені строки, визнається сумою податкового боргу платника податків
(відповідача).

Сума
податкового боргу  відповідачем
самостійно не погашена. Податковий борг відповідача станом на день вирішення
спору складає по податку на додану вартість суму 69040,16 грн.

Статтею
67 Конституції України закріплений обов'язок кожного сплачувати податки і збори
в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон  України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), надає право звернення стягнення в рахунок погашення
податкового боргу платника податків на його активи.

Під
активами платника податків цей Закон України визначає кошти, матеріальні та
нематеріальні цінності, які належать юридичній або фізичній особі за правом
власності або повного господарського відання (п.1.7 ст. 1).

Відповідно
до ст. 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" активи платника податків
можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу
виключно за рішенням суду.

Виходячи
з викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача
суми боргу по податку на додану вартість підлягають задоволенню.

В
частині стягнення решти суми 30930,00 грн. суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Об'єктом
правового регулювання згідно з Законом України "Про
патентування деяких
видів підприємницької діяльності" є торговельна діяльність за готівкові
кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на
території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи
операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з
кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального
бізнесу та побутових послуг.

Торговий
патент видається за плату суб'єктам підприємницької діяльності державними
податковими органами за місцезнаходженням цих суб'єктів або місцезнаходженням
їх структурних (відокремлених) підрозділів, суб'єктам підприємницької
діяльності, що провадять торговельну діяльність або надають побутові послуги
(крім пересувної торговельної мережі), - за місцезнаходженням пункту продажу
товарів або пункту з надання побутових послуг, а суб'єктам підприємницької
діяльності, що здійснюють торгівлю через пересувну торговельну мережу, - за
місцем реєстрації цих суб'єктів (ч.3 ст.2 вказаного вище Закону).

Закон
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", як зазначено в його
преамбулі, визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Встановлення
норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в
інших законах не допускається.

Вказаний
Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає розрахункову
операцію як приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видачу
готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу).

Відповідно
до ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, зобов'язані: згідно п.1 цієї статті
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових книжок.

Докази  здійснення відповідачем розрахункових
операцій в розумінні Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", а також докази в підтвердження надання відповідачем послуг з
ремонту автотранспортних засобів сторонами не подані, в матеріалах справи
відсутні.

Обґрунтування
своїх висновків під час проведеної перевірки, а також позовних вимог під
час  вирішення спору даними поданої
відповідачем декларації про отримання доходу за 2006 рік суд вважає недостатнім
для встановлення факту порушення відповідачем Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності".

Відповідно
до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому згідно ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства суд бере до розгляду лише належні та допустимі
докази.

Таким чином в даному випадку за
відсутності належних та допустимих доказів в підтвердження викладених в акті
перевірки фактів зазначений акт не є достатнім документом, що встановлює факт
порушення з боку позивача положень Законів України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", у зв'язку з чим суд вважає
неправомірним застосування до відповідача штрафних санкцій в загальній сумі
30930,00 грн.

Керуючись
ст. 94, ст.ст. 160-163  Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити в частково в сумі 69040 грн. 16 коп.

Стягнути
з  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь державного бюджету суму
заборгованості у розмірі 69040 грн. 16 коп. по податку на додану вартість на
р/р 0079, код платежу 14010100, одержувач УДК в Дніпропетровському
районі, код казначейства 24237480, банк одержувач  ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО
805012.

В
решті позову відмовити.

Постанова
набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.
186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю.
Добродняк

Згiдно з оригіналом

Помічник
судді

Н.Ф.
Голов'яшкіна