ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" листопада 2008 р.

Справа № 16/4917

За позовом Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Кузьминської сільської ради, с.Кузьмин Красилівського району

про стягнення 2 131,20 грн.

Суддя В.В. Магера

Представники:

Від позивача: Сліпчук О.П. - за дорученням від 28.11.07р. № 233/03

Від відповідача: Лукіянчук О.С. –сільський голова

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із Кузьминської сільської ради 2 131,20 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок несанкціонованого складування твердих побутових відходів в урочищі „Камінці” на території сільської ради загальною площею 888 м кв.

Повноважний представник позивача у судове засідання 21.10.08 р. з`явився, позовні вимоги підтримав, зазначивши при цьому, що факт порушення підтверджено актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 002107 від 05.05.2008 р., постановою про накладення адмінстягнення № 001577 від 08.05.2008 р.

Проведеною позивачем перевіркою з дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Кузьминської сільської ради виявлено несанкціоноване місце складування твердих побутових відходів в урочищі „Камінці” на території Кузьминської сільської ради загальною площею 888 кв.м.

Даний факт підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 002107 від 05.05.2008 року, постановою про накладання адміністративного стягнення № 001577 від 08.05.2008 року.

Відповідно до п.”є” ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до п.п.”б” п.1 ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо:

- здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного

законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та

місцевого значення, відтворенням лісів;

- визначення території для складування, зберігання або розміщення виробничих,

побутових та інших відходів відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно зі ст.ст.91, 96 Земельного Кодексу України власники (користувачі) земельних ділянок зобов'язані додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля та зберігати корисливі властивості землі. А п. „в” ч.1 ст.211 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Крім того, відповідно до пункту «и»ст. 21 ЗУ «Про відходи»до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами належить ліквідація несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.

Пунктом „А” ст. 42 Закону України „Про відходи” встановлене правопорушення у сфері поводження з відходами, яким особи винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров'я людини та економічних збитків.

Крім того, ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

На підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, що затверджено наказом Мінекобезпеки України № 171 від 27.10.1997 р. і зареєстровано Мінюстиції України 05.05.1998 р., зроблено розрахунок розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу шкоди, яка відповідно становить 2 131,2грн.

Добровільно відповідач завдану шкоду не сплачує, про що свідчить вимога від 08.07.2008 р. № 3649/03 щодо добровільного відшкодування шкоди.

01.03.2007 р. набрав чинності Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.06.2006 року № 548 "Про затвердження положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі та Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі".

Відповідно до п. 9 ч.5 „Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі” право подавати позови про відшкодування втрат і збитків унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить Державній екологічній інспекції.

Враховуючи викладене позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 07.10.08 р. ним подано рішення третьої сесії Кузьминської сільської ради від 24.09.02 р. „Про затвердження площі і схеми під сміттєзвалище”. Згідно вищевказаного рішення затверджено схему сміттєзвалища с. Кузьмин площею 0,60 га в урочищі „Камінці”. Відповідачем подано експлікацію земель колективної власності с. Кузьмин та паспорт місця складування відходів.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

05.05.2008 р. позивачем проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Кузьминської сільської ради. В ході перевірки було виявлено несанкціоноване місце складування твердих побутових відходів в урочищі „Камінці” на території Кузьминської сільської ради загальною площею 888 кв.м.

За наслідками перевірки складено відповідний акт № 002107 від 05.05.2008 р.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 001577 від 08.05.2008 р. на Лук’янчука О.С. –сільського голову накладено штраф у розмірі 170 грн. за порушення вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до Розрахунку розміру шкоди від засмічення земель твердими побутовими відходами, її розмір визначено в сумі 2 131,20 грн.

Рішенням 3 сесії Кузьминської сільської ради 24 скликання від 24.09.2002 р. „Про затвердження площі і схеми під сміттєзвалище” затверджено схему сміттєзвалища с.Кузьмин площею 0,60 га в урочищі „Камінці”.

27.02.2006 р. відповідачу виготовлено Паспорт місця видалення відходів (МВВ), а саме звалища твердих побутових відходів, площею 0,60 га на території Кузьминської сільської ради. Даний паспорт погоджено всіма відповідними службами та відділами, в тому числі і Держінспекцією екоресурсів в Красилівському районі.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 2 131,20 грн.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Відповідно до п. б ст. 20 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Відповідно до п. 5.5 Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1520 від 17.11.2001р., Державна екологічна інспекція має право складати акти перевірки, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до п.п.„є” ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до п.п.„б” п.1 ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо:

- здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів;

- визначення території для складування, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ та міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об’єкти комунальної власності.

Згідно ст.ст. 91, 96 Земельного кодексу України, власники (користувачі) земельних ділянок зобов’язані додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля та зберігати корисливі властивості землі.

Відповідного до п.„в” ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами та стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до п.„й” ч.2 ст.68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи винні у порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів.

Згідно ч.4 ст.68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Розмір шкоди, заподіяної відповідачем, нарахований відповідно до „Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 р. № 171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.07 р. № 149), та визначений в сумі 2 131,20 грн.

П.”и” ст. 21 Закону України „Про відходи” визначено, що органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.

В ході судового розгляду справи відповідачем доведено, що складування твердих побутових відходів в урочищі „Камінці” на площі 888 м кв, на території Кузьминської сільської Ради здійснюється на законних на то підставах, відповідно до рішення сільської ради та Паспорту місця видалення відходів. Між тим, позивачем, всупереч вимогам ст. ст. 33, 34 ГПК України не доведено та не подано належних доказів того, що складування побутових відходів відповідачем здійснюється безпідставно, без законних на то підстав.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов заявлений безпідставно, за відсутності на то законних та обґрунтованих підстав, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати по справі на відповідача не покладаються.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД –

в и р і ш и в:

В позові Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, м. Хмельницький Кузьминської сільської ради, с.Кузьмин Красилівського району про стягнення 2 131,20 грн. відмовити.

Суддя                                                                      В.В. Магера