ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

29.05.08
Справа №10/35/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді  Коробка Н.Д.    , Мірошниченко М.В.  , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників сторін:

позивача:                        ОСОБА_1., паспорт
НОМЕР_1.

ОСОБА_2.,
довіреність від 22.01.2007р. № 891014;

відповідача:                   не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Вітмас»

на рішення                  Господарського суду
Запорізької області від 28.03.2008 року

у справі                        №  10/35/07

за позовом                   Приватного підприємця
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

до відповідача               Приватного підприємства
«Вітмас»,

вул.
Леніна, 127/60, м. Мелітополь;

про                                 стягнення
92.500,00грн.,

встановили:

Приватним
підприємцем ОСОБА_1подано позов до Приватного підприємства «Вітмас» про
стягнення 92.500,00грн. заборгованості за договором поставки від 21.06.2006р.
№01/06-2006.

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Запорізької області (суддя Алейникова Т.Г.) своїм рішенням від 28.03.2008р. у
справі № 10/35/07 позов задовольнив.

Рішення суду мотивовано наступним:

Оскільки на договорі поставки, специфікації, додатковій
угоді № 1, акті приймання передачі основних засобів та товарно-матеріальних
цінностей міститься відбиток печатки ПП “Вітмас”, при підписанні договору був
присутній директор ПП «Вітмас» ОСОБА_3. і в момент укладення договору позивач
отримав грошові кошти від відповідача готівкою у сумі 7.500,00грн., суд прийшов
до висновку, що позивач не знав та не міг знати, що договір був підписаний від
ПП “Вітмас” не уповноваженою особою. Тому обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має юридичної сили і договір поставки №
01/06-2006 від 21 червня 2006 року створює цивільні права та обов'язки сторін.

Позивач поставив відповідачу продукцію, що
підтверджується відповідними документами. Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, оплату поставленої продукції не здійснив.

Керуючись  ст.ст.
526, 530, 629 ЦК України суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги
позивача документально підтверджені, заявлені обґрунтовано, відповідають
вимогам закону, а отже підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням,
ПП «Вітмас», відповідач, у поданій апеляційній скарзі вважає рішення
господарського суду таким, що прийнято з неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи та з порушення норм матеріального і процесуального
права. Посилається на наступне:

Позивачем не доведено факт укладання Договору поставки
від 21.06.2006р. № 01/06-2006.

Жодна з уповноважених осіб ПП «Вітмас» не укладала від
імені підприємства Договору поставки з ПП ОСОБА_1та не підписувала від імені
відповідача документів, пов'язаних з виконанням даного Договору. Підпис від
імені ПП «Вітмас» на Договорі та на Специфікації і додатковій угоді № 1 про
відповідальне зберігання по договору не належить його директору ОСОБА_3.

Акт приймання-передачі на відповідальне зберігання від
21.06.2006р. не є доказом наявності спірного договору поставки, оскільки
зазначений Акт не був підписаний уповноваженою на те особою.

Просить рішення місцевого господарського суду від
28.03.2008р. у справі № 10/35/07
скасувати. В позові ПП ОСОБА_1. відмовити.

Приватний підприємець ОСОБА_1., позивач, у своєму
відзиві на апеляційну скаргу  вказує на
те, що спірний договір є укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли
згоди з усіх його  істотних умов. Всі
наявні в справі докази свідчать про те, що позивач не знав та не міг знати про
те, що договір підписано не уповноваженою особою. Судом першої інстанції
правомірно застосовано норму п. 2 ст. 92 Цивільного кодексу України.

Просить рішення господарського суду від 28.03.2008р. у
справі № 10/35/07 залишити без змін. Апеляційну скаргу ПП «Вітмас»
залишити  без задоволення.

Апеляційна скарга прийнята до провадження, її розгляд
призначений на 29.05.2008р.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 1044 від 29.05.2008р. справу призначено до
розгляду у складі колегії суддів: головуючого - Коробки Н.Д., суддів:
Мірошниченко М.В., Хуторной В.М.

За клопотанням представників позивача судовий процес
вівся без застосування засобів технічного забезпечення. За згодою позивача в
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Приватне підприємство «Вітмас», відповідач,
процесуальним правом на участь свого представника у судовому засіданні не
скористався, про причини неявки не повідомив. Про час та місце слухання справи
повідомлений належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній  документами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу ПП «Вітмас» такою, що не
підлягає задоволенню з наступних підстав:

В матеріалах справи міститься Договір поставки №
01/06-2006 від 21 червня 2006 року (далі Договір), специфікація, додаткова
угода № 1 про відповідальне зберігання до даного договору, акт приймання
передачі основних засобів та товарно-матеріальних цінностей (далі Акт),  підписані приватним підприємцем ОСОБА_1

Згідно умов Договору, а саме  п. 1.1, ПП ОСОБА_1. повинна була поставити, а
ПП «Вітмас» прийняти і сплатити основні засоби і товарно-матеріальні цінності
(товар), найменування, кількість і ціна яких позначені в Специфікації до
Договору постачання.

Загальна
вартість товару, що поставлявся за Договором відповідачу складала
100.000,00грн..

Пунктом
2.3 Договору встановлено, що оплата за поставлений товар повинна проводитися
передоплатою в два етапи: протягом 2-х днів після підписання договору -
7.500,00грн. та до 20 серпня 2006р. - 92.500, 00грн.

Відповідно до п. 3. Договору, поставка Товару проводиться на склад
Покупця на умовах, узгоджених сторонами. З моменту  отримання першої суми передоплати
Постачальник передає на відповідальне зберігання Товар згідно Специфікації з
правом використання в господарській діяльності Покупця і без права передачі
третім особам.

Постачальник зобов'язаний надати Товар протягом п'яти днів з моменту
отримання передоплати.

В
матеріалах справи міститься акт приймання-передачі на відповідальне зберігання
від 21.06.2006р., укладений згідно додаткової угоди № 1 про відповідальне
зберігання до Договору поставки 01/06-2006 від 21.06.2006р., на якому  міститься відбиток печатки ПП “Вітмас”.
Згідно з даним Актом відповідачу були передані всі основні засоби і
товарно-матеріальні цінності згідно Специфікації.

Як
стверджує позивач, ПП “Вітмас” виконав свої зобов'язання за Договором частково:
21.06.2006р. ПП ОСОБА_1. було передано готівкою 7.500,00грн.

ПП «Вітмас» позовні вимоги не визнає у повному обсязі,
оскільки жодна з уповноважених осіб підприємства не укладала від імені ПП
«Вітмас» Договору поставки від 21.06.2006р. № 01/06.2006 з ПП ОСОБА_1та не
підписувала від імені ПП «Вітмас» ніяких документів, пов'язаних з виконанням
даного Договору.

Як вбачається із матеріалів справи, при її розгляді у
суді першої інстанції було встановлено, що в діях сторін вбачаються ознаки
злочину (договір поставки від 21.06.2006р. №01/06-2006 та інші документи були
підписані не уповноваженою особою, але на її підпис поставлена печатка
підприємства відповідача), які передбачені Кримінальним кодексом України.
Господарським судом направлено матеріали до Прокуратури Запорізької області для
перевірки та прийняття відповідного рішення.

По результатам перевірки по матеріалам справи
Мелітопольською міжрайонною прокуратурою було відмовлено в порушенні
кримінальної справи. В постанові про відмову у порушенні кримінальної справи
від 21 травня 2007 року зокрема, зазначено про наявність підстав вважати, що даний
договір поставки, специфікація, додаткова угода № 1 про відповідальне
зберігання до даного договору, акт приймання передачі основних засобів та
товарно-матеріальних цінностей були підписані від імені директора ПП “Вітмас”
ОСОБА_3. іншою особою в зв'язку з невідповідністю даних підписів з підписом
ОСОБА_3.  При цьому експертизою,
проведеною в рамках слідства, було встановлено, що відбитки печаток на цих
документах здійснені печаткою ПП “Вітмас". Також постановою встановлено,
що факт укладення договору поставки між позивачем та директором ПП “Вітмас”
підтвердили директор ТОВ “Мелітопольський завод продтоварів і напоїв” ОСОБА_6.
та головний бухгалтер ОСОБА_4. Був свідком підписання документів між ПП
ОСОБА_1та директором ПП “Вітмас” ОСОБА_3. також ОСОБА_5. - начальник служби
безпеки Мелітопольського філіалу АБ “Автозазбанк”.

В вище зазначеній постанові зазначено, що при проведенні
перевірки, ОСОБА_1. надала копії документів - договору купівлі-продажу,
накладної, квитанцій до прибуткових касових ордерів, згідно яких вона у лютому
2004р. придбала у ТОВ «Мелітопольський завод продтоварів та напоїв» обладнання,
яке потім поставила ПП «Вітмас».

Частиною 2 ст. 207 Цивільного кодексу України
встановлено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України у відносинах із
третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не
має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Як свідчать матеріали справи, на договорі поставки,
специфікації, додатковій угоді № 1, акті приймання передачі основних засобів та
товарно-матеріальних цінностей міститься відбиток печатки ПП “Вітмас”, при
підписанні договору був присутній директор ПП “Вітмас" ОСОБА_3., позивач
стверджує, що нею були отримані грошові кошти від відповідача готівкою у сумі
7.500,00 грн. в момент укладення договору.

Отже, колегія суддів вважає, що господарський суд
правомірно прийшов до висновку, що позивач не знав та не міг знати, що договір
був підписаний від ПП “Вітмас” не уповноваженою особою.

Тобто, в даному випадку обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має юридичної сили і договір поставки №
01/06-2006 від 21.06.2006р. створює цивільні права та обов'язки сторін.

Доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що
господарський суд не міг застосовувати норми ч. 3 ст. 92 ЦК України не
встановивши особу, що підписала договір, колегією суддів до уваги не
приймаються в силу наступного:

Обмеження повноважень та їх перевищення при укладанні
договору фактично є укладанням договору без повноважень. Тому підстави, при
застосуванні приписів ч. 3 ст. 92 ЦК України, з'ясовувати наявність повноважень
у особи, яка підписала договір, відсутні. Наявні у справі докази свідчать про
те, що позивач не знала та не могла знати про те, що договір підписано не уповноваженою
особою. При цьому, колегія суддів враховує, що предметом позову по даній справі
є стягнення грошової суми у зв'язку із невиконанням відповідача своїх
зобов'язань за договором.

Спірний Договір за своєю правовою природою є договором
поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки Продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність Покупця для
використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних
з особистим, сімейним,  домашнім або
іншим подібним використанням, а Покупець зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що
договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

В даному випадку, договір від 21.06.2006р. № 01/06-2006
містить всі істотні умови, які є необхідними для договорів даного виду, та
скріплений печаткою саме ПП «Вітмас». Факт того, що на договорі поставки,
специфікації, додатковій угоді № 1, акті приймання передачі основних засобів та
товарно-матеріальних цінностей міститься відбиток печатки ПП “Вітмас”,
підтверджено висновками експертизи НІЕКЦ при УМВС України в Запорізькій
області, проведеної при здійсненні перевірки.

При цьому, із матеріалів справи не вбачається здійснення
ПП «Вітмас» дій, спрямованих на визнання спірного Договору недійсним.

Згідно
статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним,  якщо його
недійсність  прямо  не встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Також, відповідачем не надано доказів того, що він
звертався до правоохоронних органів  з
відповідною заявою про втрату печатки підприємства.

Згідно зі ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не допускається (ст.193 Господарського кодексу
України  та ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо  строк
(термін)  виконання боржником  обов'язку
не встановлений  або  визначений
моментом  пред'явлення  вимоги, кредитор  має
право  вимагати  його
виконання  у  будь-який
час.

Свої зобов'язання за Договором ПП ОСОБА_1., виконала.
21.06.2006р., згідно Угоди № 1 про відповідальне зберігання до договору
поставки № 01/06-2006 від 21.06.2006р. позивачем були передані ПП «Вітмас» всі
основні засоби і товарно-матеріальні цінності згідно Специфікації.

Відповідач зобов'язання за Договором виконав частково -
сплатив 7.500,00грн. готівкою при підписанні Договору. Такий вид оплати
передбачений п.2.3 Договору.

Доказів оплати заборгованості перед позивачем в сумі
92.500,00грн., відповідач суду не надав.

Таким чином, заборгованість в сумі 92.500,00грн.
підлягає стягненню, оскільки підтверджена документально і заявлена
обґрунтовано.

Відповідно до ст. 49 ГПК України  судові
витрати покладаються  на  відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

П
О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вітмас»
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від
28.03.2008р. у справі № 10/35/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді  Коробка Н.Д.

Мірошниченко
М.В.  Хуторной В.М.