ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" липня 2008 р.                                                            Справа №16/356-НА

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Шепетівського підприємства по забезпеченню нафтопродуктами”, м. Шепетівка

до Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

Суддя Магера В.В. Секретар судового засідання Світко С.В.

Представники :

Від позивача - Попов А.С. –за довіреністю від 12.01.2008 р.;

Вагін Д.С. –за довір. від 10.04.2007 р.

Від відповідача - Борисова Л.В. –за довір. № 3492/10/10 від 24.03.2008 р.

Маліновська Н.В. –за довір. № 6721/10-10 від 18.06.2008 р.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Ухвалою суду від 27.05.2008 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи на 19.06.2008 року. Ухвалою суду від 19.06.2008 р. судовий розгляд справи відкладено та призначено на 21.07.2008 р., про що сторони повідомлені належним чином.

Суть спору: Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.03.08р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 28 137,16 грн.

Повноважні представники позивача в судове засідання з’явились, наполягали на задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи наступним:

Згідно вимог п. 18.2.1 ст. 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181 від 21.12.2000 р. підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Згідно вимог названого пункту закону під терміном "безнадійний" слід розуміти податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Згідно вимог п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 р. встановлено, що податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно вимог ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181 встановлено строк податкової давності 1095 днів.

Штрафна санкція, що була нарахована у відповідності до податкового повідомлення-рішення №/0/ від 06.03.2008 р. , нарахована на податковий борг, що виник більше ніж за період 1095 днів , про що зазначено у Розрахунку штрафної санкції, який доданий до акту перевірки.

У зв'язку з наведеним, підлягає списанню сума штрафних санкції, нарахована на податковий борг, який підпадає під визначення безнадійного.

Таким чином , сума штрафних санкції в розмірі 28.137,16 грн. , визначених податковим повідомленням-рішенням №/0/ від 06.03.2008 р., підлягає обов'язковому списанню податковим органом, а відтак не може бути визначена до стягнення з підприємства у відповідності до положень Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181.

Зазначене при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було дотримано Шепетівською Об'єднаною ДПІ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип порушено внаслідок визначення ВАТ "Шепетівське ПпЗНП" суми штрафних санкцій в розмірі 28 137,16 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № /0від 06.03.2008 р., а відтак це податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в повному обсязі через його незаконність.

Повноважні представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували зазначивши наступне:

Шепетівською ОДПІ у відповідності до п. 1, п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року № 509-ХІІ проведено документальну-невиїзну перевірку з питань своєчасності сплати земельного податку по ВАТ «Шепетівське підприємство по забезпеченню нафтопродуктами».

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України ''Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені вказаним Законом або іншими законами України.

Податкові зобов'язання, відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визначаються за даними податкової декларації, що самостійно подається платником податків, а також на підставі податкового повідомлення, що направляється платнику податків у випадку нарахування такого зобов'язання контролюючим органом. День подачі податкової декларації вважається днем узгодження податкового зобов'язання, зазначеного в такій декларації ( пункт 5.1 статті 5).

У відповідності до пункту 5.3.1 статті 5 Закону України ''Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000 року, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 17.1.7. зазначеного Закону передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до ЗО календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому Закон № 2181-III від 21.12.2000 року не містить жодних винятків для будь-якої категорії платників податків щодо звільнення від нарахування таких штрафів, а також не містить жодних винятків щодо статусу податкового зобов'язання (чи є воно безнадійним податковим боргом чи ні) та не має обмеження в часі (стосовно застосування 50% штрафної санкції - тому що в законі зазначено «При затримці, що є більшою 90 календарних днів»і нема ніяких обмежень стосовно 1095 днів).

Відповідно до п. 6.1.7. Інструкції «Про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби»затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 р. N 110 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 р. за N 268/5459 передбачено:

6.1.7. У разі, коли платник податків не сплачує (не погашає) узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених законодавством, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 6.1.1 -6.1.6 цього пункту, чи ні.

При цьому, складається податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим, наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 N 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (зі змінами та доповненнями).

Повідомлення про застосування штрафів, зазначених у цьому підпункті, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) узгодженого податкового зобов'язання:

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати (погашення) узгодженої суми податкового зобов'язання, повідомлення приймається у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми фактично сплаченого (погашеного) податкового боргу.

Податкове повідомлення приймається одне на всю суму сплаченого (погашеного) податкового боргу за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов'язання, незалежно від кількості випадків сплати за цеп період.

Відповідно до вищенаведеного вбачається, що 50% штрафна санкція приймається за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов'язання, при цьому ніяких обмежень стосовно 1095 днів немає.

А право на застосування даної штрафної санкції виникає лише після фактичного погашення всієї суми податкового боргу.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій фактичне (остаточне) погашення податкового боргу , який виник по розрахунку № 7190 від 31.01.2003 відбулося 13.07.2007, а по Податковому повідомленні-рішенні (форма 'Р') № від 05.05.2003 відбулося 18.01.2008 р. У відповідності до другого абзацу пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" № 2181 -III від 21.12.2000 штрафні санкції накладаються контролюючими органами, а у випадку, передбаченому пунктом 17.2 цієї статті, самостійно нараховуються та сплачуються платником податків.

У відповідності до пункту 17.3 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000 сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

У відповідності до пункту 5.2.1. статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" № 2181-Ш від 21.12.2000 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У відповідності до абзацу 3 пункту 5.3.1. статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" № 2181-Ш від 21.12.2000 у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

У відповідності до пункту 7.7. статті 7 даного Закону податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Пунктом 15.1.1. статті 15 даного Закону передбачено, що за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У відповідності до пункту 18.2.1. статті 18 даного Закону підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Під терміном "безнадійний" слід розуміти:

а) податковий борг платника податків, визнаного у встановленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв'язку з недостатністю активів банкрута;

б) податковий борг фізичної особи, яка:

- визнана у судовому порядку безвісно відсутньою або померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути направлено стягнення згідно із законодавством;

померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути направлено стягнення згідно із законодавством; понад 720 днів перебуває у розшуку;

в) податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом;

При цьому дію підпункту "в" підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 зупинено на 2005 рік згідно із Законами України від 23.12.2004 р. N 2285-ІУ, від 25.03.2005 р. N 2505-1У,на 2006 рік - згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-1У, на 2007 рік - згідно із Законом України від 30.11.2006 р. N 398-У.

Таким чином, право на застосування 50% штрафної санкції виникає лише після фактичного погашення всієї суми податкового боргу, яке відбулося 13.07.2007 по розрахунку № 7190 від 31.01.2003 та 18.01.2008 по Податковому повідомленні-рішенні (форма 'Р') № від 05.05.2003.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" № 2181-Ш від 21.12.2000 у відношенні штрафних санкцій за невчасну сплату земельного податку можна буде застосовувати через 1095 днів від виникнення права на застосування 50% штрафної санкції тобто з 14.07.2010 р. та 19.01.2011 р. якщо до того по них не буде сформовано податкове повідомлення-рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову, дослідивши докази, встановлено наступне:

Відкрите акціонерне товариство „Шепетівське підприємство по забезпеченню нафтопродуктами”, м. Шепетівка є юридичною особою, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, Серія АОО № 679935.

06 березня 2008 р. Шепетівською Об'єднананою Державною податковою інспекцією проведено документальну невиїзну перевірку з питань своєчасності сплати земельного податку, за наслідками якої складено акт від 06.03.2008 року № 950/15-03481603.

Згідно висновків акту, в ході перевірки встановлено, що позивачем порушено п.п. 5.3.1. п.5.3. ст. 5 Закону України „Про погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.00 р., а саме - встановлено порушено термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання на 1747 днів.

На підставі акту перевірки від 06.03.2008 р. Шепетівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.03.08 р., яким позивачу визначено до сплати 28137,16 грн., як штраф в розмірі 50% від несплаченого податкового зобов'язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб»за затримку на 1747 днів.

У відповідності до розрахунку штрафної санкції, доданого до акту перевірки №950/15/03481603 від 06.03.2008 р., визначено підстави нарахування штрафу в розмірі 28 137,16 грн., а саме: податкове зобов'язання по сплаті земельного податку, що виникло в період з 30.09.20002 р. по 19.05.2003 р. за ставкою 50% від суми платежу.

Згідно вимог ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181 встановлено строк податкової давності 1095 днів.

Штрафна санкція, що була нарахована у відповідності до податкового повідомлення-рішення №/0/ від 06.03.2008 р. , нарахована на податковий борг, що виник більше ніж за період 1095 днів, про що зазначено у розрахунку штрафної санкції, який доданий до акту перевірки.

Позивач не погоджуючись із висновками податкового органу, що відображені в акті перевірки та винесеним податковим повідомленням-рішенням звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.4.2.2. п.4.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень), (далі Закон №2181), контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Згідно до п.п.17.1.7. п.17.1 ст.17 Закону України №2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.п.15.1.1. п.15.1 ст.15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами“ за винятком випадків, визначених п.п.15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним (п.п.15.2.1. п.15.2 ст.15 вищевказаного Закону).

Згідно ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Звідси випливає, що відповідачем неправомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.03.08р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 28 137,16 грн., так як актом перевірки встановлено порушення терміну сплати узгодженої суми податкового зобов`язання на 1747 днів, в той час як строк позовної давності визначено Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" в 1095 днів.

Тобто, відповідач, 06.03.2008 р. прийнявши податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.03.08р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 28 137,16 грн. діяв не у спосіб та не в межах строків, визначених чинним законодавством України.

Заперечення відповідача проти позову судом до уваги не приймаються, оскільки суперечать вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та матеріалами справи, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ст.94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (державне мито згідно платіжного доручення № 771 від 21.05.2008 р. в сумі 3,40 грн.), присуджуються йому у розмірах та у відповідності до вимог п.п.2 п.3 Перехідних та Перехідних положень КАС України. При цьому згідно ч.1 ст. 94 Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Шепетівського підприємства по забезпеченню нафтопродуктами”, м. Шепетівка до Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.03.2008 р., що прийнято Шепетівською ОДПІ про зобов’язання позивача сплатити штраф у розмірі 50% в сумі 28 137,16 грн. по сплаті земельного податку.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Шепетівського підприємства по забезпеченню нафтопродуктами”, м. Шепетівка (вул. Гранітна, 21, код ЗКПО 03481603) 3,40 грн. (три гривні 40 копійок) сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду

Суддя