СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.2008
Справа  № 11/81

За
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Львів

до
відповідача  Приватного підприємця ОСОБА_2,
м.Свалява

про стягнення 11395,47грн.

Представники:

від
позивача -ОСОБА_3.
-представник, довіреність від 05.06.2008;.

від  відповідача - не з'явився.

Суть
спору: Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача  10745,96грн. заборгованості за надані послуги
по перевезенню вантажу згідно договору від 27.11.2007 та відповідних заявок, а
також 306,51грн.пені (з урахуванням уточненого розрахунку від 05.06.2008).

Відповідач письмовий відзив на
позов  та витребувані судом матеріали не
подав, явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив,
у зв'язку з чим спір вирішується за наявними у справі матеріалами  та без
його участі, відповідно до статті 75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у ній докази,  заслухавши
пояснення уповноваженого представника позивача,   суд

ВСТАНОВИВ:

Між
сторонами у спорі укладено договір
доручення на надання транспортно-експедиційних послуг від 27.11.2007,
відповідно до якого експедитор (позивач) взяв на себе зобов'язання  організувати виконання визначених за вказаним
договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу, а клієнт (відповідач)
зобов'язувався прийняти виконану роботу та оплатити її згідно з виставленим
рахунком по ціні, що зазначена у заявці.

Відповідно до статті 173
Господарського кодексу України господарським визнається зобов"язання, що виникає
між суб"єктом господарювання та іншим учасником  господарських відносин у сфері господарювання
з підстав, передбачених цим  Кодексом, в
силу якого один суб"єкт (зобов"язана сторона, у тому  числі боржник) зобов"язаний вчинити
певну дію господарського  чи
управлінсько-господарського характеру на користь  іншого суб"єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити  гроші, надати
інформацію тощо), або утриматись  від
певних  дій, а інший  суб"єкт
(управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від
зобов"язаної сторони виконання її обов"язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що  суб'єкти
господарювання  та інші учасники
господарських відносин  повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо  виконання зобов'язання -відповідно до вимог,
що  звичайно ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються  відповідні положення Цивільного кодексу України
з урахуванням  особливостей, передбачених
цим Кодексом. Аналогічну вимогу  щодо
належного виконання  зобов"язань
містить і стаття 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно
до  статті 929 Цивільного кодексу України
за договором транспотрного експедирування одна сторона (експедитор)
зобов"язується  за плату і за
рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання визначених договором послуг,
пов"язаних з перевезенням вантажу.

На
виконання умов договору та відповідних заявок
позивач  здійснив перевезення
вантажу по маршруту Україна-Німеччина, що підтверджується міжнародними
товарно-транспортними накладними №№56, 178510, 5139163 та 0525542,
рахунками  №№ЧБ-00345 від 06.12.2007;
ЧБ-00350 від 13.12.2007; ЧБ-00353 від 17.12.2007; ЧБ-00359 від 21.12.2007.
Загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг становила
27080,99грн.  Однак, відповідач  вартість
послуг оплатив частково, у сумі 16335,03грн., а решта суми -10745,96грн.
не оплачена до цього часу.

Оскільки
договором від 27.11.2007 чітко не встановлено
строк оплати за надані послуги, то відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України боржник (відповідач) повинен виконати таке зобов'язання у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок  негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимогу
про оплату  наданих послуг позивач
поставив відповідачу у претензії від 07.04.2008, яка позивачем отримана
21.04.2008, про що свідчить поштове повідомлення  про вручення поштового відправлення, отже,
відповідач зобов'язаний був провести оплату не пізніше  27.04.2008, однак, не провів, у зв'язку з чим
сума 10745,96грн. складає борг, який підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Крім
того, позивач також нарахував відповідачу, відповідно до п.4.3 договору, з
урахуванням вимог статті 232 Господарського кодексу України,  пеню у розмірі 306,51грн. за період з  26.02.2008 по 12.05.2008, однак, з
відповідача належить стягнути на користь позивача 115,08грн. пені за період з
27.04.2008 (з часу виникнення права на позов) по 12.05.2008.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 193, 199, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст. 530 Цивільного кодексу України,   ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 83
п.6, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД
ВИРІШИВ:

1.Позов
задоволити частково.

2.
Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)   на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) суму  10861,04грн., з яких 10745,96грн.  борг, 115,08грн. пеня,  а також 108,61грн. у відшкодування витрат по
оплаті державного мита та 112,47грн. у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В
іншій частині позовних вимог відмовити, судові витрати в цій частині покласти
на позивача.

4.
Рішення набирає законної сили в порядку статті 85 ГПК України.

Суддя
Л.М.Якимчук