ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№
6/607пд (8/119пд)

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Кравчука
Г.А.,

суддів:

Мачульського
Г.М.,

Шаргала
В.І.

за
участю представників сторін:

позивача

Котлярової
Д.І. дов. №01-03-30/3955а від 24.07.2006 р., Бєльського А.М. дов.
№01/03-30/2381/0/2-08  від 07.04.2008 р.

відповідача

не
з'явився

третьої
особи

не
з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1

на
рішення

господарського
суду Луганської області від 11.02.2008 р.

у справі

№6/607пд(8/119пд)

за
позовом

Луганської
міської ради

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1

третя
особа

Державна
інспекція архітектурно -будівельного контролю м. Луганська

про

розірвання
договорів оренди

в с т  а н о в и
в:

Луганська
міська рада звернулася до господарського суду Луганської області з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  (надалі СПД)
ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що між міськрадою
та відповідачем укладені договори оренди землі від 28.12.2004 року та
від 26.03.2004 року, відповідно до яких СПД ОСОБА_1 отримала в оренду земельні
ділянки для розміщення будівлі кафе з упорядкуванням прилеглої території.
Однак, підприємець не дотримується умов зазначених договорів оренди, здійснюючи
будівництво на земельних ділянках без отримання відповідних дозволів, що є
підставою для розірвання вказаних договорів та знесення самовільно побудованого
приміщення.

Ухвалою
господарського суду Луганської області від 20.03.2007 року до участі у справі в
якості третьої особи залучено Державну інспекцію архітектурно-будівельного
контролю м. Луганська.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 10.04.2007 року, залишеним без змін
постановою Луганського апеляційного господарського суду  від 12.07.2007 року, позов був
задоволений,  укладені між Луганською
міською Доповідач: Шаргало В.І.

радою
та СПД ОСОБА_1  договори оренди землі від
26.03.2004 року та від 28.12.2004 року, предметами яких є земельні ділянки відповідно
0,0048 га та 0,0149 га, що розміщені по вул. Совєтська, 74-а в м. Луганську
розірвані; зобов'язано СПД ОСОБА_1 знести за власний кошт незакінчений
будівництвом об'єкт -будівлю кафе, що розміщена за вказаною адресою.

За
касаційною скаргою вищезазначені судові рішення переглянуті в касаційному
порядку і постановою Вищого господарського суду від 31.10.2007 року скасовані,
а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. У постанові
касаційної інстанції наголошувалось на тому, що судами попередніх інстанцій не
досліджено обставин щодо дотримання позивачем порядку розірвання договору,
зокрема, в матеріалах справи відсутнє рішення міськради про розірвання договору
оренди земель комунальної власності, а також, не  в повній мірі досліджено обставини щодо
підсудності справи господарському суду, оскільки спірні договори укладені з
фізичною особою.

За
результатами нового розгляду господарським судом Луганської області прийнято
рішення від 11.02.2008 року (суддя Василенко Т.А.), яким спірні договори
розірвано, зобов'язано СПД ОСОБА_1 знести незакінчений будівництвом об'єкт
-будівлю кафе, що знаходиться у м. Луганську, вул. Совєтська, 74-а.

Не
погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, СПД ОСОБА_1, звернулася до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на
порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, у
тому числі і щодо підвідомчості спору господарському суду та рівності всіх  осіб перед законом і судом, просить його
скасувати та припинити провадження у справі.

У
відзиві на касаційну скаргу позивач - Луганська міська рада просить касаційну
скаргу залишити без задоволення, а
рішення суду у справі -без зміни, як таке, що відповідає обставинам
справи та чинному законодавству.

Заслухавши
представників позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконуючи
вказівки, що містилися в постанові касаційної інстанції,  господарський суд при новому розгляді справи
встановив, що 23.04.2003 року виконавчим комітетом Луганської міської ради
прийнято рішення №144/24 “Про припинення Товариству з обмеженою
відповідальністю  “Добробут" права
оренди земельної ділянки за адресою: вул. Совєтська (в районі бібліотеки ім.
Горького) та передачу громадянці ОСОБА_2 (в шлюбі ОСОБА_1) в оренду земельної
ділянки під будівництво та розміщення літнього майданчика за адресою: вул.
Совєтська, 74-а”,  відповідно до якого
вирішено передати громадянці ОСОБА_2 шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки терміном на 49 років -  земельну
ділянку площею 0,0048 га за адресою: вул. Совєтська. 74-а, - під будівництво та
розміщення літнього майданчика в межах, визначених в натурі відповідно до
технічного звіту про відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою
відповідальністю “Добробут" для тієї ж мети (пункт 2 рішення).

Згідно
пункту 3 цього рішення громадянці ОСОБА_2 належало в місячний термін  з моменту прийняття даного рішення звернутися
до Управління земельними ресурсами Луганської міської ради для укладення
договору оренди земельної ділянки та
виконати заходи пов'язані з будівництвом, а саме:

-
одержати в установленому порядку  вихідні
дані для проектування;

-  виконати проектну документацію відповідно до
вимог ДБН 360-92 та інших документів;

-
виконати будівництво літнього майданчика відповідно до затвердженої проектної
документації;

- до
початку будівництва літнього майданчика
об'єкт зареєструвати у Державній інспекції архітектурно-будівельного
контролю міста Луганська та одержати дозвіл на виконання будівельних робіт;

-
забезпечити прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у
встановленому порядку.

На
виконання прийнятих рішень між Луганською міськрадою (орендодавець) та гр.
ОСОБА_1 (орендар) укладені договори оренди землі від 26.03.2004 року та від
28.12.2004 року, предметами яких є земельні ділянки відповідно 0,0048 га та
0,0149 га, що розміщені по вул. Совєтська, 74-а в м. Луганську. Вказані
земельні ділянки надані під будівництво та розміщення літнього майданчика. На
підставі відповідного рішення міськради до договору оренди від 28.12.2004 року
внесені зміни, відповідно до яких земельна ділянка за цим договором надається
під будівництво та розміщення будівлі кафе та благоустрій прилеглої території.

Пунктами
3.2.2 та 27.2 вищезазначених договорів передбачено, що зводити в установленому
законом порядку на орендованих земельних ділянках жилі, виробничі,  культурно-побутові та інші будівлі орендар
має право лише за письмовою згодою орендодавця.

Розділом
"Зміна умов договору та припинення його дії" договору від
28.12.2004  встановлено, що дія договору
припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за  вимогою однієї з сторін рішенням суду в разі
невиконання другою стороною порушення умов договору.

Однак,
як встановлено господарським судом, будівництво на вказаних земельних ділянках
здійснювалось без отримання дозволу ДіАБК міста Луганська, що є порушенням ст.
29 закону України "Про планування та забудову територій" та Положення
про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затв. наказом
Держбуду України №273 від 15.12.2000 р. За вказані порушення СПД ОСОБА_1
неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Крім того,
зведена на орендованій земельній ділянці будівля кафе була знищена внаслідок
вибуху.

Луганська
міськрада звернулася до господарського суду та просила розірвати  укладені з відповідачам вищезазначені
договори оренди. Зазначені дії позивача були схвалені на сесії Луганської
міськради 28.12.2007 року з прийняттям відповідного рішення.

За
правилами частини 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Статтею
24 Закону України "Про оренду землі" встановлено право Орендодавця
вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням
згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та
збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у
тому числі місцевих правил забудови населених пунктів.

Відповідно
до ст. 32 названого Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може
бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

З
огляду на встановлені судом обставини щодо порушення відповідачем умов спірних
договорів оренди  у вигляді недотримання
правил будівництва та з урахуванням норм наведеного законодавства суд першої
інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги Луганської міськради.

Під
час нового розгляду справи суд першої інстанції
також дослідив обставини щодо підвідомчості даного господарському суду
та встановив, що земельні ділянки за названими договорами надавались
відповідачу саме для здійснення підприємницької діяльності, громадянка ОСОБА_1
в якості суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  зареєстрована 01.03.2005 року і на час
внесення відповідних змін до спірних договорів вже офіційно мала статус СПД, на
момент розгляду справи судом відповідач також є суб'єктом підприємницької
діяльності, тому спір підвідомчий господарському суду в силу норм ст.ст. 1, 12
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно
зі ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних  доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти докази.

З   огляду на викладене  колегія
суддів   вважає, що під   час розгляду справи  місцевим господарським судом фактичні
обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження
матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана
правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для
скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Луганської області від 11.02.2008р. у справі
№6/607пд(8/119пд)  залишити без
змін.

Головуючий  суддя

Кравчук
Г.А.

Суддя

Мачульський
Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.