ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"13" червня 2008 р.

Справа №  17/38

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І.,при секретарі судового засідання Волоткевича А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 17/38

за
позовом: Знам'янського транспортного прокурора в інтересах держави, в особі
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, м. Київ

до
відповідача: суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Новоукраїнка Кіровоградської області

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в Кіровоградській області, м. Кіровоград

про
стягнення 1 700 грн.

час
прийняття вступної та резолютивної частини постанови - 13:00 год.

Представники
сторін:

від
прокуратури - Суворов О.Л., посвідчення № 617;

від
позивача - Шевчук В.В., довіреність № 41/1-8-272 від 29.12.07;

від
відповідача - участі не брав;

від
третьої особи - Шевчук В.В., довіреність № 12/3-26-573 від 03.03.08;

Відповідач
у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та
місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, про
що свідчить розписка про вручення судової повістки від 13.05.08 року (а.с. 66)

СУТЬ
СПОРУ:

Знам'янським
транспортним прокурором в інтересах держави в особі Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті подано позов про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід державного бюджету фінансових санкцій в сумі
1700 грн.

Представник
прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши наявні в них та досліджені в судовому засіданні
докази, заслухавши пояснення представників позивача, прокуратури та третьої
особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно
пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено функцію по
представництву інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно
до статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках
встановлених законом, прокурор може звертатися до адміністративного суду із
адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і
брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів
громадянина або держави в порядку, встановленому Кодексом адміністративного
судочинства України та іншими законами.

Статтею
36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво
прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні  прокурорами від імені держави процесуальних
та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави;
підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у
відносинах між ними або з державою; формою представництва є звернення до суду з
позовами або заявами про захист прав і свобод юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави.

Відповідно
до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" загальне
державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет
Міністрів України відповідно до своїх повноважень, який відповідно до ст. 1
Указу Президента України "Про систему центральних органів виконавчої влади"
№ 1572 від 15.12.99 р., є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Відповідно
до п. 1 Положення про Міністерство транспорту та зв'язку України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.06 р. № 789, Міністерство
транспорту та зв'язку України є центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Центральний
орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення
державної політики на автомобільному транспорті. Таким урядовим органом
державного управління, згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України
"Про утворення Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті" № 1190 від 08.09.04 р. є Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті, що діє у складі Міністерства транспорту та зв'язку
України і йому підпорядковується. Головна державна інспекція на автомобільному
транспорті здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами
господарювання, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно
п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті" Головна державна
інспекція на автомобільному транспорті є юридичною особою.

Головна
державна інспекція на автомобільному транспорті, у відповідності до п. 8
вказаної постанови, для виконання покладених на неї завдань може за погодженням
з Міністром транспорту та зв'язку утворювати територіальні органи у межах
граничної чисельності працівників Головавтотрансінспекції.

Відповідно
до п. 1 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України № 888 від 14.12.05 р. територіальні органи
Головавтотрансінспекції в областях є територіальними структурними підрозділами
Головавтотрансінспекції без права юридичної особи, в тому числі і територіальне
управління Головавтотрансінспекції в Кіровоградській області.

Отже,
з наведеного вище випливає, що Головавтотрансінспекція разом з її територіальні
управління є органом державної влади у здійсненні управлінських функцій та є
суб'єктом владних повноважень.

Згідно
п. 4 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті основними завданнями територіальних управлінь є
здійснення державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх
форм власності нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення
вантажів і пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

Відповідно
до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення
законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників
застосовуються санкції.

За
результатами перевірки, відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1567 від 08.11.06 р., посадовими особами органу державного
контролю складається акт встановленої форми.

Якщо
в ході перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт,
справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю
за місцем знаходження суб'єкта господарювання (п. 25 вказаного порядку).

Відповідно
до п. 27 зазначеного порядку за наявності підстав керівник органу державного
контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових
санкцій, яка оформлюється за встановленою формою.

25.05.2007
року згідно завдання на перевірку № 013932 від 24.05.2007 р.  (а.с. 8) державним інспектором
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Кіровоградській області проведено перевірку дотримання
законодавства про автомобільний транспорт суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1, який надає послуги з перевезення пасажирів транспортним засобом ВАЗ,
номерний знак НОМЕР_1.

Перевіркою
виявлено порушення вимог статті 39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме: експлуатація легкового автомобіля облаштованого як
таксі без наявності ліцензії та ліцензійної картки, про що складено акт
перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом № 022652 від
25.05.2007 р. (а.с. 9). Вказаний акт підписано водієм транспортного засобу
ОСОБА_1 без зауважень.

02.07.2007
року водію ОСОБА_1 направлено виклик на 12.07.2007 р. для участі в розгляді
справи про скоєне порушення автотранспортного законодавства (а.с. 12), який
отриманий відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення від
06.07.2007 року (а.с. 12).

12.07.2007
р. позивачем за результатами проведеної перевірки винесено постанову № 015056
від 12.07.2007 р., якою за вказане порушення на підставі ст. 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" до відповідача застосовано фінансові
санкції у вигляді штрафу на загальну суму 1 700 грн. (а.с. 10).

Вказану
постанову направлено відповідачу супровідним листом № 12/3-31-1492 від
12.07.2007р. (а.с. 13) та вона ним отримана 14.07.2007 року (а.с. 13). Однак,
за повідомленням позивача фінансова санкція відповідачем не оплачена, внаслідок
чого позивач звернувся до суду.

Відповідачем
у судовому засіданні подано відзив на позов у якому відповідач позов не визнає,
так як він не отримував повідомлень про дату, час та місце проведення розгляду
справи про скоєне правопорушення. Також відповідач зазначає, що 25.05.07 року
його не зупиняли працівники територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в Кіровоградській області. Дані
твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки факт проведення
перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом
підтверджується актом про проведення перевірки з підписом відповідача з
відміткою «згоден». Факт отримання відповідачем повідомлення про проведення
розгляду справи про скоєне ним правопорушення транспортного законодавства
підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2956164 від
06.07.07 року (а.с. 12)

Відомості
про скасування, визнання не чинною, недійсною, незаконною вказаної постанови в
матеріалах справи відсутні.

З
урахуванням викладеного, з огляду на відсутність доказів сплати відповідачем
фінансової санкції в сумі 1 700 грн., позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись
ст. 71, п. 4 ст. 94, ч. 2 ст. 128, ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч.
2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги задовольнити повністю.

Стягнути
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, свідоцтво про державну реєстрацію
НОМЕР_2 від 15.11.06 року, відомості про рахунки відсутні) на користь
державного бюджету на рахунок 0002 УДК у м. Кіровограді, ГУДК у
Кіровоградській області, код одержувача 24146085, код бюджетної класифікації
21081100, МФО 823016 - нараховані фінансові санкції в сумі 1 700 грн.

Після
набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий
виконавчий лист.

Сторони
мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки
відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова
набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова
виготовлена у повному обсязі 18 червня 2008 року.

Суддя

Ю. І.
Хилько