ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2008 Справа № 13/505-ПН-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Мед-Сити"

до Цюрупинської міської ради

за участі представників сторін:

позивача –Ващука Я.В. (представника за дорученням),

відповідача –Москальова О.Є. (представника за дорученням),

про визнання за позивачем переважного права на оренду без конкурсу земельної ділянки площею 0,72 га для розміщення та обслуговування медичного центру, яка розташована по вулиці Пролетарській (між будинками № 3 та № 7 по вулиці Миру) у м. Цюрупинську Херсонської області, а також про визнання недійсним рішення відповідача № 832 від 19 серпня 2008 року,

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги ґрунтуються на безпідставній відмові відповідача від укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки, на його думку, відповідачем помилково трактуються норми Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, відповідно до яких набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовано об’єкти нерухомого майна , які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі. Зокрема, позивач вважає, що до набрання чинності Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” процедура передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не передбачало проведення аукціону, а здійснювалося у відповідності до статті 124 Земельного кодексу України без розроблення проектів відведення, або за проектами відведення у порядку, встановленому статтями 118, 123 ЗК України. До набрання чинності вказаного Закону громадяни та юридичні особи при набутті права оренди на земельну ділянку державної або комунальної власності керувалися положеннями ЗК України і Закону України „Про оренду землі”, які діяли на той час, а тому дія законодавчих норм в часі повинна узгоджуватись з частиною 1 статті 58 Конституції України, за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, позивач вважає, що частиною 2 статті 5 Цивільного кодексу України визначено, що акти цивільного законодавства не мають зворотної сили у часі. Надання зворотної дії у часі нормативного акту може передбачатися шляхом прямої вказівки про це у законі або іншому нормативно-правовому акті. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов’язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Відповідачем відзив на позов не надано, проте в судовому засіданні його представник позовних вимог не визнав, мотивуючи власну позицією правильністю дій міської ради у спірних питаннях.

Поряд із зазначеним судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року рішенням Цюрупинської міської ради № 477 (а.с. 8) позивачу надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,72 га для розміщення медичного центру, яка розташована по вулиці Пролетарській (між будинками № 3 та № 7 по вулиці Миру) у м. Цюрупинську Херсонської області.

В подальшому рішенням тієї ж ради № 532 від 7 грудня 2007 року позивачу затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування об’єкту на вказаній вище земельній ділянці та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки (а.с. 19).

Після виготовлення відповідного проекту землеустрою позивачем подано його на затвердження міської ради, яка рішенням № 814 від 25 липня 2008 року затвердила землевпорядну документацію. Проте, в подальшому відповідачем 19 серпня поточного року прийнято рішення № 832 (а.с. 20), яким попереднє рішення відносно позивача по виділенню земельної ділянки визнано таким, що втратило чинність, а також відмовлено позивачу у затверджені проекту землеустрою з посиланням на положення статті 124 Земельного кодексу України.

Вказані обставини відмови у затвердженні проектної документації та прийняття останнього рішення радою стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Безпосередній порядок передачі в оренду земельних ділянок фізичним особам станом на час подачі позивачем заяви про відведення земельної ділянки здійснювався за положеннями статей 124 та 123 ЗК України.

Зокрема, за статтею 124 (у вказаній редакції) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельної ділянки із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 3 статті 123 ЗК України юридична особа, зацікавлена в одержані земельної ділянки, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п’ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. В свою чергу, відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Отже, надання земельної ділянки позивачу в оренду під забудову узгоджується з приписами названих вище положень.

Водночас, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 6 жовтня поточного року, суд зазначає, що, дійсно, за статтею 124 ЗК України в редакції Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 28.12.2007 р. № 107-VI передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі. Не допускається проведення аукціонів щодо ділянок, які (або будівлі на яких) орендують бюджетні установи, музеї, підприємства і громадські організації у сферах культури і мистецтв (у тому числі національні творчі спілки та їх члени (під творчі майстерні).

Разом з тим, ці положення необхідно розповсюджувати на майбутню процедуру передачі землі в оренду виходячи з наступних правових позицій.

Так, згідно з частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, частина 2 статті 5 ЦК України передбачає, що акти цивільного законодавства не мають зворотної сили у часі. Надання зворотної дії у часі нормативного акту може передбачатися шляхом прямої вказівки про це у законі або іншому нормативно-правовому акті. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов’язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Проте надання зворотної сили у часі Земельному Кодексу України, Законам України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” і „Про оренду землі” не передбачено Законодавством України.

Крім того, пунктом 6 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) від 22 травня 2008 року у справі № 1-28/2008 встановлено, що воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв’язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, визнаних неконституційними.

Безпосередньо названим Рішенням зміни, внесені підпунктом 5 пункту 2 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

В подальшому Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 03.06.2008 р. вдруге були внесені зміни до статті 124 ЗК України, згідно до яких передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, набуття права на оренду земельних ділянок під об'єкти соціального призначення, будівництво соціального і доступного житла, використання земельних ділянок для розробки корисних копалин та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій), використання релігійними організаціями (під культовими будівлями), які легалізовані в Україні).

Разом з тим, станом на час розгляду справи в суді з 14 жовтня поточного року набув чинності Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву”, яким внесено зміни до статей 123 та 124 ЗК України. А саме за статтею 123 Кодексу надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок; надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом її відведення, звертається з клопотанням про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Розроблений проект відведення земельної ділянки погоджується з територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, а також з відповідним територіальним органом виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду). Погоджений проект відведення земельної ділянки після одержання позитивного висновку державної землевпорядної експертизи у випадках, передбачених законом, подається разом з клопотанням про надання земельної ділянки до відповідної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, які розглядають його в місячний строк і в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки у користування. При наданні земельної ділянки у користування Кабінетом Міністрів України клопотання разом з проектом відведення земельної ділянки подається відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які розглядають його і в місячний строк подають свої пропозиції до Кабінету Міністрів України. При наданні земельної ділянки у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим клопотання разом із проектом відведення земельної ділянки подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яка розглядає його і в місячний строк подає свої пропозиції до Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом її відведення здійснюється: затвердження проекту відведення земельної ділянки; вилучення (викуп) земельних ділянок у землекористувачів (землевласників) із затвердженням умов вилучення (викупу) земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням категорії земель та її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, встановлення обґрунтованих граничних термінів забудови земельної ділянки. Відмову органів місцевого самоврядування або органів державної влади в наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду в установлений законом строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову в наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

В свою чергу, у відповідності до статті 124 ЗК України на даний час передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Судом також констатується, що згідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву” прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об’єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з наведених вище обставин та положень правових норм слідує, що позивачем до набрання чинності Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 03.06.2008 р. та Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву” здійснено усі передбачені ЗК України і Законом України „Про оренду землі” дії щодо отримання в оренду земельної ділянки, а тому відповідач неправомірно відмовив у затвердженні землевпорядної документації, прийнявши оспорювань рішення, у зв’язку з чим на підставі статей 20 Господарського кодексу України та 16 Цивільного кодексу України, за якими права та законні інтереси суб’єктів господарювання можуть захищатися шляхом визнання за ними права, а також визнання недійсними актів органів місцевого самоврядування, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем переважного права на оренду без конкурсу земельної ділянки площею 0,72 га для розміщення та обслуговування медичного центру, яка розташована по вулиці Пролетарській (між будинками № 3 та № 7 по вулиці Миру) у м. Цюрупинську Херсонської області, а також визнання недійсним рішення відповідача № 832 від 19 серпня 2008 року.

На підставі зазначених правових норм і керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю „Медичний центр „Мед-СИТИ” переважне право на оренду без конкурсу земельної ділянки площею 0,72 га для розміщення та обслуговування медичного центру, яка розташована по вулиці Пролетарській (між будинками № 3 та № 7 по вулиці Миру) у м. Цюрупинську Херсонської області.

3.Визнати недійсним рішення Цюрупинської міської ради № 832 від 19 серпня 2008 року.

Дата підпису рішення –30 жовтня 2008 року.

Суддя М.К. Закурін