СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.09.08
Справа №  22/131/07-8/206/08

Суддя

За позовом
Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” в особі
Запорізької філії Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія
“Веско”,  м. Запоріжжя

До відповідача
Відкритого акціонерного товариства “АТП-2245”, м. Запоріжжя

Третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -ОСОБА_1,
м. Запоріжжя

Третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -ОСОБА_2,
м. Запоріжжя

Суддя  І. А. Попова

Представники:

Від позивача: Бєлая О.С., дов.
№148-08/10 від 29.01.2008 р.

Тищенко Н.А., джов. від
29.01.2008 р.

Від відповідача: Гайдук Ю.Г., дов.
від 22.05.2007 р.

Від
третьої особи-1: не з'явився

Від
третьої особи-2: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про
стягнення в порядку регресу 6851 грн. матеріальної шкоди, сплаченої
страхувальнику, та додаткових витрат.

Розпорядженням голови
господарського суду Запорізької області від 21.03.2008 р. справу № 22/131/07
передано на новий розгляд судді Поповій І.А., справу прийнято до провадження та
присвоєно номер № 22/131/07-8/206/08.

Ухвалою господарського суду від
09.06.2008 р. провадження по даній справі зупинялося до проведення судової
автотехнічної експертизи. Ухвалою від 30.07.2008 р. провадження  по справі поновлено.

Вступну та резолютивну частини
рішення оголошено в засіданні 18.09.2008 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав
викладених у позові, відповідно до ст..ст.. 998, 1172,1187 ЦК України, ст.. 27
Закону України “Про страхування”. В обґрунтування вимог зазначає, що 29.08.2006
р. на вул. Зачиняєва у м. Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.
Зазначена ДТП сталася з вини водія автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1, що
підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АЗ 0871493 від
29.08.2006 р., довідкою № 10/14-2531вх від 05.10.2006 р.  Автомобіль НОМЕР_2, застрахований в ЗАТ “СК
“Веско” згідно з договором страхування автотранспорту № 2584-а/06зп від
14.07.2006 р. В результаті ДТП автомобілю НОМЕР_2, було завдано технічних
пошкоджень. Розмір шкоди підтверджується висновком спеціаліста -
автотоварознавця з визначення вартості відновлювального ремонту № 276/09 від
09.09.2006 р. Фактичні затрати страхувальника на здійснення відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля склали 6601 грн., що підтверджується рахунком №
106 від 01.09.2006 р., рахунком № 272 від 05.09.2006 р. Факт виплати страхового
відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 1565 від 22.09.2006 р.
Автомобіль  НОМЕР_1,  яким під час ДТП керував ОСОБА_1, належить
ВАТ “АТП-2245”, а ОСОБА_1 є
працівником  ВАТ “АТП-2245”.

Також позивач зазначає, що до
фактичних витрат, окрім виплаченого страхового відшкодування, відносяться
витрати на проведення експертизи з визначення вартості майнової шкоди в сумі
250 грн. Суму виплаченого страхового відшкодування та витрати на проведення
експертизи позивач просить стягнути в порядку регресу з ВАТ “АТП-2245” як з
власника джерела підвищеної небезпеки.

Відповідач заявлені позовні вимоги
вважає необґрунтованими, у відзиві на позов вказує, що шкода, яка спричинена
водієм ОСОБА_1 під час керування ним автомобілем НОМЕР_1, підлягає стягненню з
ОСОБА_1, оскільки на момент здійснення ДТП зазначений транспортний засіб не
належав відповідачу. 25.08.2006 р. відповідачем та ОСОБА_1 було укладено
попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу
автомобіля та договір оренди автомобіля. 01 вересня 2006 р. між тими ж
сторонами було укладено договір №7-3229 купівлі-продажу вищезазначеного транспортного
засобу. Відповідач стверджує, що Давиденко у трудових відносинах з
підприємством не перебував на момент ДТП, а тому підстави стягнення з ВАТ
“АТП-2245” шкоди, завданої ОСОБА_1, відсутні. Таким чином, відповідач не може
відшкодувати позивачу збитки, які виникли не з його вини та не з вини його
працівника.

Третя особа-1 та третя особа-2,
залучені до участі у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх представників в судове
засідання не направили, про причини неявки суд не сповістили.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не
підлягають.

Як встановлено, 29.08.2006 р. з
автомобілем НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, трапилася
дорожньо -транспортна пригода, внаслідок якої зазнав пошкоджень автомобіль
НОМЕР_2, застрахований ЗАТ “СК “Веско”.

Згідно довідки ДАІ ЗМУ УМВС України
в Запорізькій області № 10/14-2531 від 05.10.2006 р. ДПТ відбулося внаслідок
порушення правил дорожнього руху України водієм автомобіля ЗИЛ ОСОБА_1 За фактом
ДТП складено протокол серії АЗ № 0871493 від 29.08.2007 р. про адміністративне
правопорушення.

Ленінським районним судом м.
Запоріжжя 03.10.2006 винесено постанову по справі №3-11064/2006 якою
встановлено вину ОСОБА_1 у здійсненому правопорушенні, передбаченому ст. 124
Кодексу України про адміністративне правопорушення та постановлено накласти на
ОСОБА_1 штраф.

Постановою апеляційного суду  Запорізької області №33-11 від 22.01.2007 р.
постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2006 р. у
відношенні ОСОБА_1 -відмінено, а провадження у справі закрито у зв'язку із
закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно умов договору страхування №
2584-а/06зп від 14.07.2006 р. ЗАТ “СК “Веско” виплатило страхувальникові
автомобіля НОМЕР_2 6601 грн. страхового відшкодування.

На виконання постанови Вищого
господарського суду України від11.02.2008 р. по даній справі для встановлення
фактичних обставин справи  господарським
судом призначено судову автотехнічну експертизу. На вирішення експерта
поставлено питання дії якого з учасників дорожньо-транспортної пригоди
знаходяться в причинному зв'язку з подією. Згідно висновку експерта № 39/8 від
24.07.2008 р. дії водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 9.2,  9.4 Правил дорожнього руху та невиконання
водієм Печуріним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному
зв'язку з подією даної ДТП. Невідповідності вимогам правил дорожнього руху в
діях водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1
експерт не встановив.

У відповідності до приписів ст..
1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків). Тобто, при розгляді
справ, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, фактор
відповідальності юридичної особи тісно пов'язаний з встановленням вини фізичної
особи, що керувала транспортним засобом.

Питання трудових відносин ОСОБА_1 з
ВАТ “АТП-2245” та правових підстав володіння ним транспортним засобом
-автомобілем НОМЕР_1 під час ДТП судом не встановлюються у зв'язку з
встановленням факту відсутності вини останнього у ДТП, що трапилася 29.08.2006
р.

Дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення, матеріали ДТП, висновки
спеціаліста-автотоварознавця та судової автотехнічної експертизи, суд приходить
до висновку про безпідставність заявлених позивачем в порядку регресу вимог до
ВАТ “АТП-2245”.

Таким чином, вимоги про стягнення
6601 грн. 01 коп. матеріальних збитків, пов'язаних з виплатою страхового
відшкодування та 250 грн. додаткових витрат необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

В позові відмовляється.

Судові витрати відносяться на
позивача.

На підставі викладеного, ст. 1191
ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
І.А. Попова

Рішення підписано 02 жовтня 2008 року.