ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2008 р. Справа № 15/232-08

вх. № 4105/3-15

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Індик Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився відповідача - Келеберда Н.Б.

розглянувши справу за позовом СВК "Рублене", с. Рублене

до ВАТ "Великобурлукський сироробний завод" смт. В.Бурлук

про стягнення 1602,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Cільськогосподарський виробничий кооператив "Рублене" (позивач) просить суд стягнути ВАТ "Великобурлуцький сироробний завод" (відповідача) суму 157912,01 грн. основного боргу, 832,11 грн пені, 116,97 грн - 3 % річних, 1392,99 грн. інфляційних втрат, всього 160254,08 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач через канцелярію суду (вх № 7796 від 17.06.2008 року) надав відзив на позову заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову, обгрунтовуючи тим, що перерахування коштів сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними молоко та м’ясо в живій вазі здійснюється за платіжними дорученнями з поточного рахунку переробного підприємства за цінами відповідно до укладених договорів, а сум дотацій –з його не бюджетного рахунка, відкритого в територіальному органі Державного казначейства, на окремі рахунки сільськогосподарських виробників. Як підставу для своїх заперечень відповідач зазначає постанову КМУ від 12.05.1999 року № 805 (зі змінами та доповненнями), якою затверджено Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільгоспвиробникам. Як зазначає відповідач, позивач безпідставно включив до основної суми боргу суми дотацій за молоко, та вважає, що позивачем неправильно зроблений розрахунок пені, індексу інфляції та 3 % річних. На цих підставах просить в позові відмовити.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 14.07.2008 року до 16.07.2008 року до 12 години для підготовки повного тексту рішення по справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та вислухавши пояснення уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

03.01.2006 року між Сільськогосподарський кооперативом „Рублене” та Відкритим акціонерним товариством „Великобурлуцький сироробний завод” був укладений договір № 6-06 на поставку молока, відповідно до якого постачальник (позивач) здійснює поставку молока, а Покупець (відповідач) приймає у власність та здійснює оплату молока.

У відповідності до умов вищезазначеного договору позивач поставив у січні – квітні 2008 року молока на суму, що підтверджується поставкою молочної сировини всього на суму 170077,20 грн.

- у січні 2008 року - приймальною квитанцією № 0106 від 14.02.2008 року на суму 24703,18 грн.;

- у лютому 2008 року – приймальною квитанцією № 0207 від 12.03.2008 року на суму 32387,44 грн.,

- у березні 2008 року – приймальною квитанцією № 0304 від 17.04.2008 року на суму 45952,80 грн.,

-у квітні 2008 року – приймальною квитанцією № 0404 від 14.05.2008 року на суму 67033,78 грн.

Приймальні квитанції підписані керівником підприємства відповідача та головним бухгалтером, а також скріплені печаткою підприємства відповідача, що підтверджується матеріалами справи та спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві.

Як зазначає в позовній заяві позивач, станом на 12.05.2008 року заборгованість відповідача перед СВК „Рублене” становить 157912,01 грн., про що підписаний акт звіряння розрахунків., підписаний обома сторонами.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що розрахунки за поставлене молоко здійснюються в безготівковій формі протягом 5-ти банківських днів з дня поставки партії товару, згідно актів розбіжностей та діючого Протоколу узгодження цін.

Документів, які б підтверджували або спростовували доводи позивача, що відповідачем претензії щодо якості поставленого молока не заявлялися, акти розбіжностей щодо кількості та якості поставленого позивачем молока не укладалися, позивач не надав. Разом з тим, відповідач в судовому засіданні також не заявляв щодо наявності претензій з якості поставленого позивачем молока.

Суд вважає, що саме підписанням приймальних квитанцій відповідач засвідчив якість поставленого молока та відсутність претензій щодо його відповідності вимогам стандартів та ТУ.

Позивач у позовній заяві як на підставу своїх вимог посилається на договір № 6-06 від 03.01.2006 року та вважає його діючим. Відповідач, в свою чергу вважає цей договір таким, що припинив свою дію 31.12.2007 року на підставі п.6.6, яким передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє по 31.12.2006 року. Якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії Договору не заявить про його розірвання, то у випадку відсутності взаємних претензій Сторін по договірним зобов’язанням та при необхідності та можливості продовження відносин, урегульованих договором, цей договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Відповідач в судове засідання не надав доказів того, що звертався до позивача з вимогою припинити дію договору або вважати його припиненим з 31.12.2007 року. Позивач пояснив, що також вважає договір № 6-06 від 03.01.2006 року діючим.

Як встановлено судом та підтверджується відзивом до позовної заяви № 428 від 14.07.2008 року (вх.№ 12468) станом на 01.01.2008 року відповідач мав заборгованість за поставлене позивачем молоко в сумі 25595.70 грн. та 4623.88 грн., що також підтверджується карточкою дебіторсько-кредиторської заборгованості з 01.01.2008 року по 29.02.2008 року по клієнту - СВК «Рублене» за вихідним номером 429 від 14.07.2008 року (підписаного в.о. голови правління М.М.Ситніковим та в.о. головного бухгалтера Т.А.Акопян. В цій карточці зазначається про перерахування грошових коштів на рахунок позивача в сумі 16000 грн. платіжним дорученням № 13 від 08.01.2008 року в сумі 4000 грн., № 11 від 09.01.2008 року в сумі 2000 грн., № 154 від 17.01.2008 року в сумі 3000 грн., № 181 від 23.01.2008 року -3000 грн., № 253 від 30.01.2008 року -4000 грн. , № 18 від 18.01.2008 року – 4623.88 грн. Ці дані повністю співпадають з даними позивача, викладеними в приймальних квитанціях №№ 0106, 0207, 0304, 0404.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що у довідці № 173 від 10.06.2008 року (арк..с. 22) в даних «нараховано» за січень 2008 року сума 29357,09 складається з суми поставленого молока 24703,18 та суми дотації 4653.91 (приймальна квитанція № 0106), за лютий 2008 року – сума 44870,98 складається з суми поставленого молока 32387,44 грн. та дотації в сумі 12483,54 грн. (приймальна квитанція 0207), за березень 2008 року – сума 65895,81 грн. складається з суми 45952,80грн. (заборгованість за поставлене молоко) та дотації в розмірі 9031,41 грн., транспортних послуг 9093,00грн. та ПДВ на транспортні послуги 1818,60 грн. (приймальна квитанція № 0304), за квітень 2008 року сума 91847,98 грн. складається з суми поставленого молока -67033.78 грн. суми дотації в розмірі 13029,67 грн., транспортних послуг без ПДВ – 9820,44 грн. та ПДВ 1964,09 грн. (приймальна квитанція № 404). Із наведених позивачем довідок вбачається, що дотаційні суми на поставлене молоко перераховувались відповідачем у розмірі, що відповідає даним, визначеним у приймальних квитанціях та у карточці дебіторсько-кредиторської заборгованості з 01.01.2008 року по 29.02.2008 року по клієнту - СВК «Рублене».

В довідці позивача (арк.с. 22) зазначається, що відповідачем перераховано 20623,88 грн. Саме таку суму відповідач зазначив у вищезазначеній карточці -16000 грн. та 4623,88 грн., а всього 20623.88 грн. Стосовно отриманого від позивача молока в січні- травні відповідач в судовому засіданні пояснив, що воно поставлялося за договором № 4-08 від 08.01.2008 року, але в судове засідання доказів укладання такого договору не надав. Відповідач зазначає, що договір поставки молока 4-08 від 08.01.2008 року укладено на рік з правом пролонгації і є реальна можливість виконати по взаємній згоді визначені договором обов’язки. У відзиві на позовну заяву відповідач повідомляє, що станом на 17.06.2008 року позивачу перерахована частково сума боргу за молоко в сумі 9000 грн., але доказів перерахування заборгованості не надав. Відповідач помилково вважає, що позивачем зазначено в позовній заяві договір від 08.01.2008 року (відзив відповідача арк.с 36).

Суд встановив, що відповідач отримав від позивача молоко в січні 2008 року – на суму 24703,20 грн. та заборгованість станом на 01.02.2008 року становила 34299 грн. та по дотаційним виплатам – 4653,91 грн., що повністю співпадає з даними по приймальній квитанції № 106 за січень 2008 року. Із карточки дебіторсько-кредиторської заборгованості з 01.01.2008 року по 29.02.2008 року по клієнту - СВК «Рублене» також вбачається, що в лютому 2008 року позивач поставив на адресу відповідача молоко на суму 32387,40 грн. та відповідачем нараховано дотаційних виплат на суму 12483,54 грн., що також повністю співпадає з даними приймальної квитанції 0207 за лютий 2008 року. Крім того, із наданих відповідачем документів вбачається, що відповідачем в лютому 2008 року перераховано за поставлене молоко 17000 грн. та 4653,91 грн. дотації, а всього 21653,91 грн. Отже, суд вважає позивачем повністю доведено позовні вимоги в сумі 137702,85 грн. за поставлене молоко у січні-квітні 2008 року за спірними приймальними квитанціями з урахуванням заборгованості станом на 01.01.2008 року в сумі 25595,70 грн., щодо наявності якої не заперечує відповідач.

Стосовно стягнення заборгованості за транспортні послуги в сумі 22696,13 грн. згідно приймальних квитанцій 0404 за квітень 2008 року та о304 за березень 2008 року, суд зазначає наступне.

Згідно договору № 6-06 від 03.01.2006 року позивач зобов'язаний надавати Покупцю (відповідачу) рахунок-фактуру на оплату транспортних витрат по доставці молока до 5 числа кожного місяця. Оскільки позивач в судове засідання не надав документів, що підтверджують факт надсилання рахунків-фактур на оплату транспортних послуг, то позовні вимоги в частині стягнення транспортних послуг в сумі 22696,13 грн. у тому числі ПДВ, суд залишає без розгляду.

Згідно п.4.2 договору на поставку молока за порушення строків оплати молочної сировини (молока), Покупець сплачує пеню 0,1 % від неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач у відзиві посилається на те, що позивачем розрахунок суми пені, інфляційних витрат та 3% річних зроблено з урахуванням суми дотацій. Суд вважає це є припущенням, оскільки в розрахунок містить суму боргу за молоко, за виключенням суми дотацій: наприклад, нараховано за січень 24703,18 перераховано 16000 грн., тобто сума боргу 8703,18, крім того нараховано дотацію в сумі 4653,91 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 832,11 грн. , 116,97 грн - 3 % річних є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню повністю.

Верховний Суд України листом № 62-97р від 03.03.1997 року надав рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді справ. Суд вважає, що розрахунок інфляційних втрат обчислений вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми 1392,99 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню. За таких обставин та підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі основного боргу 137702,85 грн., пені в сумі 832,11 грн., 3% річних в сумі 116,97 грн. та інфляційних втрат в сумі 1392,99 грн. В остальній сумі -позовні вимоги залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6,8,19,124,129 Конституції України, статтями 1,4,12,22,33,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 526, 625,629 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Великобурлуцький сироробний завод" (62602 Харківська область, Великобурлуцький район , смт.Великий Бурлук, вулиця Валентини Терешкової, будинок, 2 р/р 7001 в ХГРУ ЗАО КБ"Приватбанк" МФО 351533 ) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Рублене" (62620, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Вільхуватка, вул.Харченка,69 "а", р/р 29042 в ХРУ Приватбанк пгт.В.Бурлук, МФО 351533, основний борг в сумі 137702,85 грн., пеню в сумі 832,11 грн., 3% річних в сумі 116,97 грн. та інфляційні втрати в сумі 1392,99 грн., державне мито 1400 грн та 118 грн судових витрат.

В іншій частині позову вимоги залишити без розгляду.

Наказ видати після набранням рішення законної сили.

Суддя Лаврова Л.С.

рішення підписане 16.07.2008 року.