ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.07.08
Справа  № 6/02-9

Львівський
апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської
М.В.

суддів:
Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши
апеляційну скаргу суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 від 09.06.2008 р. без номера

на
ухвалу Господарського
суду Львівської області від 28.05.2008 р.

у
справі № 6/02-9

за
позовом суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-1 Львівської міської
ради, м.Львів

до
відповідача-2 обласного
комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки”, м.Львів

про
скасування акта
обстеження обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки” від 06.03.2008 р. № 77 та уточнення до
акта обстеження від 13.03.2008 р. № 85; зобов”язання продовжити термін дії
договору оренди землі

За
участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_2
(представник, довіреність від 24.03.2008 р. № 507 в матеріалах справи),

ОСОБА_3 (представник,
довіреність від 24.03.2008 р. № 507 в матеріалах справи);

від
відповідача-1 -ОСОБА_4
(головний спеціаліст відділу правової допомоги юридичного управління, довіреність
від 10.01.2008 р. № 1.7 вих -14 в матеріалах справи);

від
відповідача-2 -не
з”явився

Представникам
сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про
відвід суддів не поступало.

Оскільки
жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації
судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог
ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою
Господарського суду Львівської області від 28.05.2008 р. у справі № 6/02-9
(суддя Гоменюк З.П.) повернуто позовну заяву та додані до неї документи без
розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, оскільки в поданій позовній
заяві об”єднано кілька вимог до кількох відповідачів, сумісний розгляд яких
перешкоджатиме з”ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить
вирішення спору.

Позивач з даною ухвалою не погодився,
подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду
скасувати, а справу передати на розгляд
Господарського суду Львівської області з підстав неправильного
застосування норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги базуються в
основному на тому, що відмова Львівської міської ради у продовженні терміну дії
договору оренди землі безпосередньо грунтується на акті обстеження, складеному
комісією обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро
технічної інвентаризації та експертної оцінки”.

У судовому засіданні відповідач-1
просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу
-без задоволення, оскільки правовідносини
існують між різними суб”єктами, перша вимога стосується відповідача-2, а
друга -відповідача-1.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.05.2008
р. на підставі п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України
(далі -КАС України) відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі
№ 9-02/29 за позовом суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
до Львівської міської ради й обласного комунального підприємства Львівської
обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” про
скасування акта обстеження обласного комунального підприємства Львівської
обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” від
06.03.2008 р. № 77 та уточнення до акта обстеження від 13.03.2008 р. № 85;
зобов”язання Львівську міську раду продовжити термін дії договору оренди землі
від 18.08.2004 р. шляхом укладення додаткової угоди до останнього.

Ухвала
суду мотивована тим, зокрема, що дану позовну заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства, оскільки між сторонами існує спір про
право.

Вказана ухвала не оскаржена, не скасована
у встановленому законом порядку.

Відповідно
до ч.5 ст.109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного
суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про
відмову у відкритті провадження, не допускається.

Розглянувши
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази,
заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційну скаргу суб”єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 слід задоволити повністю, ухвалу
Господарського суду Львівської області від 28.05.2008 р. у справі № 6/02-9
скасувати, а справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

При
цьому колегія виходила з наступного.

Згідно
з п.5 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, зокрема, якщо порушено правила поєднання вимог або
об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів
і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

В
оскаржуваній ухвалі господарський суд не мотивував, яким чином сумісний
розгляд заявлених позовних вимог перешкоджатиме вирішенню спору.

Частиною
1 статті 58 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими
доказами.

Таким
чином, позивач має право об”єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до
одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, якщо ці
вимоги по”язані між собою підставами виникнення чи доказами, що підтверджують
ці вимоги.

Позовна
вимога розглядається в матеріально-правовому аспекті, тобто предмет позову, який
являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

Підстава
позову -це фактичні обставини, на яких грунтується вимога позивача. Отже,
вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких грунтуються ці
вимоги.

Як
встановлено в судовому засіданні, відмова Львівської міської ради у продовженні
терміну дії договору оренди землі безпосередньо грунтується на акті обстеження,
складеному комісією обласного комунального підприємства Львівської обласної
ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”.

На
думку колегії суддів, суд першої інстанції повернув позовну заяву без розгляду
за відсутності правових підстав для вчинення цієї процесуальної дії.

Об”єднання
позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати
процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити
винесення різних рішень за однакових обставин.

Крім
того, Львівський апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що усі
вимоги, що об”єднуються в одній позовній заяві, повинні бути підвідомчі
господарському суду. Не допускається об”єднання в позовній заяві вимог, які
підлягають розгляду в судах різної юрисдикції.

У
частині 2 пункту 4 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України
“Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” від
27.06.2007 р. N 04-5/120 зазначається, що необхідно мати на увазі, що ГПК
України не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що
підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання
позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву
в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій
частині з посиланням на пункт 1 частини 1 статті 62 ГПК України - відмовляє у прийнятті
позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у
відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження
у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

Отже,
з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області не відповідає
матеріалам справи, не грунтується на чинному законодавстві, а доводи апелянта
підлягають задоволенню.

Відповідно
до п.п. „г” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” №
7/93 від 21.01.1993 р. з наступними змінами та доповненнями та п.35 Інструкції
про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом
Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. за № 50, з
наступними змінами та доповненнями державне мито не сплачується з апеляційних
скарг на ухвали господарських судів. Оскільки скаржником помилково сплачено
державне мито на суму 42 (сорок дві) грн. 50 (п”ятдесят) коп. за подання
апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від
28.05.2008 р., то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне видати довідку
про повернення держмита.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 104-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 задоволити повністю.

2.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.05.2008 р. у справі №
6/02-9 скасувати, а справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

3.
Видати довідку про повернення державного мита.

4.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.
Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                         Н.А.Галушко

Суддя
Г.В.Орищин