ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 3/327

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Львівська ПМК-73”, м. Львів (далі –ЗАТ “Львівська ПМК-73“)

на рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2007 та

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2008

зі справи № 3/327

за позовом ЗАТ “Львівська ПМК-73”

до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів (далі –територіальне відділення АМК)

про визнання недійсним рішення

та зустрічним позовом територіального відділення АМК

до ЗАТ “Львівська ПМК-73”

про стягнення 1 815 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ЗАТ “Львівська ПМК-73” –не з'яв.,

територіального відділення АМК –Оленюка С.Л.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ “Львівська ПМК-73” звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 07.08.2007 № 32 у справі № 2-12-24/2007 (далі –рішення від 07.08.2007 № 32).

Територіальне відділення АМК подало зустрічний позов про стягнення з ЗАТ “Львівська ПМК-73” 1 500 грн. штрафу згідно з рішенням від 07.08.2007 № 32 та 315 грн. пені за прострочення сплати штрафу, а всього 1 815 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.12.2007 (суддя Березяк Н.Є.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 (колегія суддів у складі: головуючий –суддя Кузь В.Л., судді Городечна М.І., Юркевич М.В.), у задоволенні позову ЗАТ “Львівська ПМК-73” про визнання недійсним рішення від 07.08.2007 № 32 відмовлено; зустрічний позов задоволено; судові витрати віднесено на ЗАТ “Львівська ПМК-73”. Зазначені судові акти мотивовано пропуском ЗАТ “Львівська ПМК-73” визначеного частиною першою статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон) строку оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України та обов’язковістю виконання рішення від 07.08.2007 № 32.

ЗАТ “Львівська ПМК-73” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі скасувати та прийняти рішення про задоволення позову ЗАТ “Львівська ПМК-73”, а в задоволення зустрічного позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування касаційної скарги, зокрема, зазначено, що: у справі відсутні належні докази отримання ЗАТ “Львівська ПМК-73” рішення від 07.08.2007 № 32 саме 08.08.2007, оскільки надіслане територіальним відділенням АМК на адресу цього товариства поштове відправлення не мало бланку опису вкладення; всупереч вимогам статей 12, 121 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” рішення від 07.08.2007 № 32 підписано виконуючим обов’язки голови адміністративної колегії територіального відділення АМК.

У відзиві на касаційну скаргу територіальне відділення АМК заперечує проти доводів скаржника та зазначає про дотримання попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права у прийнятті оскаржуваних судових актів.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Такий інший порядок передбачено, зокрема, частиною першою статті 60 Закону, відповідно до припису якої заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. З огляду на зміст наведених норм справи зі спорів про оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами ГПК України. Це стосується й розгляду справ за позовами органів Антимонопольного комітету України про стягнення з суб’єктів господарювання сум штрафів та пені у зв’язку з порушенням конкурентного законодавства, оскільки таке стягнення здійснюється згідно саме з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів Закону. Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК України встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника територіального відділення АМК, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- рішенням від 07.08.2007 № 32 на ЗАТ “Львівська ПМК-73” накладено штраф у сумі 1 500 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподання в установлені строки інформації територіальному відділенню АМК;

- дане рішення підписано в.о. голови начальника територіального управління АМК Савчуком В.С.; згідно з наказом голови територіального відділення АМК від 16.07.2007 № 78-к у зв’язку з відпусткою голови територіального відділення АМК з 01.08.2008 по 27.08.2008 виконання обов’язків голови цього відділення було покладено на його заступника – Савчука В.С.;

- територіальне відділення АМК надіслало ЗАТ “Львівська ПМК-73” рекомендованим поштовим відправленням № 1099585 рішення від 07.08.2007 № 32 та супровідний лист від 07.08.2007 № 13/04-1149, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення зазначеного поштового відправлення 08.08.2007(а.с.46), реєстром вихідної кореспонденції територіального відділення АМК (а.с. 42) та листом від 30.10.2007 № 05-6-738 за підписом начальника Поштамту-Центру поштового зв’язку № 1 Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта” (а.с.41);

- ЗАТ “Львівська ПМК-73” не подало суду доказів того, що вказаним поштовим відправленням на адресу цього товариство було надіслано будь-які інші документи або що документи взагалі не надсилалися;

- у визначений строк (до 08.10.2007) штраф сплачено не було. Територіальним відділенням АМК на підставі частини п’ятої статті 56 Закону нараховано відповідачеві 315 грн. пені за прострочення сплати штрафу;

- 19.10. 2007 ЗАТ “Львівська ПМК-73” звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення від 07.08.2007 № 32.

Пункт 13 статті 50 Закону визначає неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки, як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Статтею 51 Закону передбачено, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 52 Закону визначено накладення органом Антимонопольного комітету України штрафу за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 13 статті 50 Закону.

Статтею 56 Закону встановлено, зокрема, що:

- рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов’язковими до виконання;

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу;

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

З урахуванням наведених законодавчих приписів та з’ясованих обставин справи попередні судові інстанції дійшли правильного висновку про те, що позов у даній справі подано після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону.

Разом з тим, передбачений цією нормою строк є присікальним, і визначені згідно із статтею 223 Господарського кодексу України строки реалізації господарсько-правової відповідальності на відповідні правовідносини не поширюються.

Таку правову позицію відображено в постанові Верховного Суду України від 29.05.2007 № 9/205-06-5910 і відтворено в пункті 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.04.2007 № 01-8/229 “Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства” (в редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 19.06.2007 № 01-8/432). Отже, пропуск позивачем у даній справі визначеного статтею 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” строку оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України унеможливлює розгляд господарським судом відповідного позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до пункту 4 статті 1119 названого Кодексу касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі.

З огляду на викладене Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових актів в частині прийняття рішення за первісним позовом і припинення провадження у справі у відповідній частині.

Згідно з частиною третьою статті 121 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” адміністративну колегію територіального відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення або його заступник.

Пунктом 2 Регламенту адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Голови Антимонопольного комітету України від 12.02.2002 № 25-р, встановлено, що із числа членів колегії визначається особа, яка, в разі відсутності голови Колегії виконує його обов’язки.

З урахуванням встановлених обставин справи попередні судові інстанції:

- правильно визначились, що рішення від 07.08.2007 № 32 підписано уповноваженою особою;

- дійшли вірного висновку про наявність підстав для стягнення з ЗАТ “Львівська ПМК-73” штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та пені у зв’язку з простроченням сплати цього штрафу.

Відтак рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів з цієї справи в частині прийняття рішення за зустрічним позовом підлягають залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, покладених в основу оскаржуваних судових рішень, а тому визначених законом підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 80 і статтями 1115, 1119, 11110 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2007 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 зі справи № 3/327 змінити, скасувавши їх в частині прийняття рішення за первісним позовом.

2. Провадження у справі № 3/327 за позовом закритого акціонерного товариства “Львівська ПМК-73” до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення припинити.

3. У решті рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2007 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 зі справи № 3/327 залишити без змін, а касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Львівська ПМК-73” –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов