ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
20.10.08                                                                                           Справа № 13/75
ПОСТАНОВА

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Зварич О.В.

Суддів                                                                      Юрченка Я.О.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Бурштинської міської ради, м.Бурштин від 11.07.2008 року № 626/02-07

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2008 року

у справі № 13/75

за позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», м.Бурштин (далі СГ ТзОВ «Україна»)

до відповідача-1: Бурштинської міської ради

до відповідача-2: Виконавчого комітету Бурштинської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету міської ради, скасування свідоцтва про право власності

за участю представників сторін:

від позивача: Іванишин І В. –арбітражний керуючий

від відповідача-1: Данилюк В.Д. –довіреність № 6 від 19.08.2008 р.

від відповідача-2: Вакула А.Я. –довіреність № 8 від 07.10.2008 р.

встановив:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2008 року у справі № 13/75 (суддя Шкіндер П.А.) позов задоволено частково –визнано недійсним рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради №2 від 23.02.2007 року в частині оформлення права власності на адміністративний будинок СГТзОВ «Україна», що знаходиться в місті Бурштин, вул. Петлюри, 11 за територіальною громадою м.Бурштин в особі Бурштинської міської ради, визнано право власності на спірне приміщення за позивачем; в рештій частині позову провадження у справі припинено; стягнуто з Бурштинської міської ради на користь СГТзОВ «Україна»85 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивується тим, що: зборами кредиторів СГ ТзОВ «Україна»від 08.02.2008 року прийнято рішення про включення до складу ліквідаційної маси боржника майна, що входило до резервного фонду, серед якого, в тому числі, адмінприміщення по вул. Петлюри, 11 в м. Бурштин; станом на 01.04.2001 року адміністративний будинок залишковою вартістю 53,3 тис. грн. не входив до вартості персоніфікованого майна, на яке було видано майнові сертифікати, а перебував у резервному фонді господарства та був призначений для погашення кредиторської заборгованості і обов»язкових платежів до бюджету; право власності на адміністративне приміщення по вул. Петлюри,11 м. Бурштин належить СГ ТзОВ «Україна», а не його членам (пайовикам); договори купівлі-продажу майна пайовиків, укладені між членами СГТзОВ «Україна»та Бурштинською міською радою, стосуються майна пайовиків, а не майна СГ ТзОВ «Україна»; спір про скасування свідоцтва про право від 26.04.2007 року на адміністративний будинок СГТзОВ «Україна», що знаходиться в м. Бурштин, вул. Петлюри,11, не підвідомчий господарському суду.

Відповідач-1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення від 17.06.2008 року у даній справі, постановити нове рішення, яким у позовних вимогах СГ ТзОВ «Україна»відмовити повністю. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, зокрема, що прийняте загальними зборами співвласників майнових паїв рішення (протокол № 8 від 27.11.2006 року) не було скасовано чи визнано нечинним, а отже, не було підстав визнавати рішення виконкому міської ради № 2 від 23.02.2007 року недійсним; позивачем подані так звані додатки до протоколу № 4 від 05.04.2001 року, на яких відсутня будь-яка інформація, яка б свідчила про їх приналежність до даного протоколу; в поданих позивачем матеріалах відсутній поіменний перелік майна, яке було розпайоване між співвласниками селянської спілки «Україна»; ТзОВ «Україна»не мав права мати у своєму резервному фонді майно спілки співвласників; боргові зобов»язання перед кредиторами у ТзОВ «Україна»виникли внаслідок його господарської діяльності і повинні погашатись за рахунок його майна, а не за рахунок власників майнових паїв.

Позивач, у відзиві на апеляційну скаргу, стверджує, що загальні збори співвласників майнових паїв від 27.11.2006 року (протокол № 8) не приймали жодного рішення відносно включення майна резервного фонду, в якому перебував адміністративний будинок до загальної суми пайового фонду і його розподілу між всіма власниками майнових сертифікатів; відповідачем порушено норми Постанови Кабінету Міністрів України № 912 «Про внесення змін до порядку визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального посвідчення», яка передбачає порядок укладення договорів купівлі-продажу і актів прийому-передачі майна; Бурштинська міська рада, яка фактично набула право власності на спірне майно, жодних договорів купівлі-продажу із СГ ТзОВ «Україна»не укладала та актів приймання-передачі майна не підписувала; відсутні підстави для набуття відповідачем права власності на майно та прийняття рішень про це; просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 07.10.2008 року оголошувалася перерва.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ст. 7, п.1 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»від 14.02.1992 р.

№2114-ХІІ майно колективного сільськогосподарського підприємства належить на праві спільної часткової власності його членам. До пайового фонду майна членів колективного сільськогосподарського підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», оформленого у вигляді протоколу №2 від 15.03.2000р., затверджено розміри індивідуальних майнових паїв членів спілки згідно зі списками, план розподілу і структуру пайового фонду, а також проведено реструктуризацію спілки селян шляхом її ліквідації зі створенням на її основі сільськогосподарського ТзОВ «Україна».

На підставі затверджених зборами списків осіб, які долучено до матеріалів справи (а.с.38-58), колишнім членам КСП видано майнові сертифікати –свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 01.04.2001 року.

Відповідно до п.8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2001 року за № 305/5496, кожен із співвласників має право відчужити свій пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Згідно п.14 Порядку оформлення правонаступництва за зобов»язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 63, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2001 року № 306/5497, у процесі реорганізації кожен з членів КСП має право поступитись належним йому паєм на користь третьої особи за згодою інших співвласників.

31.01.2007 року, 01.02.2007 р. та 02.02.2007р. власники майнових паїв КСП «Україна»уклали з Бурштинською міською радою нотаріально засвідчені договори купівлі-продажу майнового паю (а.с. 76-82).

27.11.2006р. загальними зборами співвласників майнових паїв прийнято рішення про продаж Бурштинській міській раді адміністративного будинку по вул. Петлюри,11 в м.Бурштин (протокол №8, а.с.16) у розмірі 51% від майнового паю. Оспорюваним рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради №2 від 23.02.2007 року, прийнятим на підставі вищеописаних матеріалів, оформлено право власності на даний будинок та зобов»язано Івано-Франківську ОБТІ виготовити свідоцтво про право власності за територіальною громадою м.Бурштин в особі Бурштинської міської ради.

Вказане рішення прийняте відповідачем-1 в межах його компетенції відповідно до приписів пп.6 п.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5. Даний акт не є підставою виникнення права власності на приміщення, а спрямований лише на оформлення цього права відповідно до вимог чинного законодавства. Такою підставою є відповідні договори купівлі-продажу, які сторонами не оспорюються.

З наведеного, суд першої інстанції неповно з»ясував обставини справи, дійшов помилкового висновку щодо перебування адміністративного будинку по вул.Петлюри,11 в м.Бурштин у резервному фонді СТзОВ «Україна», який спростовується вищеописаним п.1 ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», де зазначено, що майно колективного сільськогосподарського підприємства є спільною частковою власністю його членів.

Доказів передачі спірного будинку у власність СТзОВ «Україна»позивачем не надано, а судом не здобуто. З пояснень представників сторін судовою колегією встановлено, що пайовики ліквідованого КСП «Україна»не є учасниками СТзОВ «Україна»та не передавали у встановленому порядку своїх прав на майновий фонд даному товариству.

Безпідставним є посилання в оскарженому рішенні місцевого господарського суду на той факт, що спірний будинок був призначений для погашення кредиторської заборгованості і обов»язкових платежів до бюджету, оскільки в протоколі №4 від 05.04.2001р., (а.с.31,32) йдеться про те, що створеною комісією проведено уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів селянської спілки «Україна»з урахуванням майна, що призначалось, але не використано для погашення заборгованості зі сплати податків і зборів до бюджету і державних цільових фондів у зв»язку зі списанням цієї заборгованості. В даному протоколі не зазначено, яке майно виділяється в резервний (страховий) фонд, а в переліку майна, де міститься контора Бурштин, вказується, що резервний (страховий) фонд є пайовим, і відсутнє посилання на те, що він є додатком до вищевказаного протоколу (а.с.37).

Перелік не підписаний п»ятьма із шістнадцяти членів комісії: Олексів М.М., Лежичко І.М., Мельник Я.І., Кадай Й.В. та Олексів Г.С. З наведених підстав не може вважатись належним і допустимим доказом у справі.

Таким чином висновки, викладені в рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2008 року у справі № 13/75 не відповідають обставинам справи, судом неповно з”ясовано обставини, що мають значення для її вирішення по суті, а оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

При скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати: 42,5 грн. державного мита за апеляційне провадження.

Керуючись ст.ст.7,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст.ст. 2, 33, 43, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2008 р. у справі № 13/75 скасувати.

Прийняти нове рішення: в позові відмовити.

Стягнути із сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», Івано-Франківська область, Галицький район, м.Бурштин, вул.Петлюри,11, код 03752864 на користь Бурштинської міської ради, Івано-франківська область, Галицький район, м.Бурштин, вул.С.Стрільців,4, код,5грн. державного мита за апеляційне провадження.

Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя                                                   Зварич О.В.

суддя                                                                                          Юрченко Я.О.

суддя                                                                                          Якімець Г.Г.