КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2008                                                                                           № 4/273б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:           Дикунської С.Я.

Сотнікова С.В.

при секретарі:           Маковеї Ю.І.

За участю представників:

від заявника:

Кузьменко Г.П. дов. №10660/9/10-010 від 28.12.2007 р.від боржника:

Махнєй М.М. - директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Санта"

на епостанову Господарського суду м.Києва від 04.12.2007

у справі № 4/273б (Тимченко М.Г.)

за позовом                               Державна податкова інспекція у м. Чернігові

до                                                   Приватне підприємство "Санта"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Чернігівської області від 04.12.2007 року у справі №4/273-б визнано ПП “Санта” (надалі - Боржник) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру з усіма передбаченими законодавством наслідками. Призначено ліквідатором Боржника ДПІ у м. Чернігові (надалі – Ініціюючий кредитор, Ліквідатор), якого зобов’язано виконати всі дії передбачені ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ПП “Санта” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати.

Ініціюючий кредитор надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує вимоги апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а постанову без змін.

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних мотивів:

Відповідно до матеріалів справи ДПІ у м. Чернігові 21.11.2007 р. звернулося до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон про банкрутство).

Дана заява мотивована наступним, а саме наявністю у Боржника податкового боргу в сумі 8806,48 грн., який виник з наступного.

Боржником внаслідок несплати самостійно визначеного податку на прибуток у декларації №60830 від 09.08.04 р. виник податковий борг по податку на прибуток в розмірі 200 грн..

Внаслідок несплати податкових зобов’язань Боржником, визначених ДПІ у м. Чернігові податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 10.06.2004р., №/0 від 23.09.2004 р., зобов’язань визначених деклараціями з податку на додану вартість №40710 від 21.06.04 р., №52140 від 19.07.04 р., №64336 від 20.0804 р., №70729 від 20.09.04 р., №83524 від 20.10.04 р., №95737 від 22.11.04 р., №101283 від 20.12.04 р., №145275 за грудень 2005 р. виник податковий борг з податку на додану вартість.

Внаслідок несплати податкових зобов’язань Боржником, визначених розрахунками з комунального податку №25018, №77966, №114280, №20408, №61571, №103007, №151118, №29640, №75084, №113776, №151111, №29968 виник податковий борг з комунального податку.

ДПІ у м. Чернігові вжило заходи щодо стягнення з Боржника податкового боргу, а саме надіслало останньому дві податкові вимоги на суму податкового боргу №1/84 від 21.01.2002р, №2/484 від 25.02.2002 р. Дані вимоги не були виконані Боржником.

ДПІ у м. Чернігові звернулось до господарського суду з позовом до ПП “Санта” про стягнення до Державного бюджету за рахунок активів Боржника 6374,70 грн. Даний позов було задоволено. Постанову Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2006 р. було залишено без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 у справі №3/185.

Згідно акту перевірки своєчасності подання звітності до податкового органу Боржник звітує про те що доходи відсутні, остання звітність подана 16.07.2007 р., відповідно до акту ДПІ у м. Чернігові від 05.10.2007 р.

Відповідно повідомлення за формою №18-ОПП №12173/10/29-015 від 06.06.2007 р. місцезнаходження Боржника не встановлено. За юридичною адресою підприємство не знаходиться.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до висновку, що кредиторські вимоги є документально підтвердженими та обґрунтованими.

Однак апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції та вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 52 Закону України “Про відновлення боржника або визнання його банкрутом”, на підставі якої винесено оскаржувану постанову, передбачає кілька умов для порушення справи про банкрутство, а саме відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності та інші обставини, які свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника. Дана норма Закону про банкрутство передбачає обов’язковість сукупності вище перелічених фактів, тобто однієї з умов не достатньо для порушення справи про банкротство за спрощеною процедурою.

З матеріалів справи вбачається, що Ініціюючим кредитором не надано доказів на підтвердження того що боржником протягом року не надавалось податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності до органів державної податкової служби, та на підтвердження інших обставини, які свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Оскільки остання звітність до податкового органу Боржником подана 16.07.2007 р., а Ініціюючий кредитор звернувся до господарського суду 21.11.2007 р.

Аналізуючи положення Закону можна зробити висновок, що однією з обов’язкових умов ініціювання справи про банкрутство є наявність без спірності грошових вимог, яка підтверджується виконавчими документами чи розрахунковими документами, з якими до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

З пояснень представника Ініціюючого кредитора, апеляційним судом встановлено, що останній не звертався до органів Державної виконавчої служби з заявою про виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2006 р. у справі №3/185 та не надав доказів на підтвердження такого звернення.

Апеляційний суд вважає, що доводи ПП “Санта”, викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки господарського суду першої інстанції, тому, суд апеляційної інстанції враховуючи вищевикладені порушення місцевого господарського суду та скасовує оскаржувану постанову.

Отже, Київський апеляційний господарський суд, задовольняє апеляційну скаргу ПП “Санта” постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2007 р. скасовує. Київський апеляційний господарський суд провадження у справі №23/397-б припиняє на підставі п.1 1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки відсутні підстави для порушення справи про банкротство на підставі ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а отже предмет спору

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. п.1 1 ч.1 ст.80 99, 101-106 ГПК України, Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ПП “Санта” на постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2007 р. по справі №4/273-б задовольнити.

2.          Постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2007 р. по справі №4/273-б скасувати повністю.

3.          Провадження у справі №4/273-б припинити.

4.          Матеріали справи № 4/273-б направити Господарському суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Дзюбко П.О.

Судді                                                                                          Дикунська С.Я.

Сотніков С.В.