СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

07 квітня 2008 року

Справа № 2-24/16579-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Гулім Вікторії Анатоліївни, довіреність №б/н від 07.04.2008, Державного підприємства науково-виробничого випробувального центру "Ай-Петрі";

відповідача: Радина Артема Олександровича, довіреність №78 від 06.09.2007, Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 05.02.2008 року у справі № 2-24/16579-2007А,

за позовом Державного підприємства науково-виробничий випробувальний центр "Ай-Петрі" (пр. Леніна, 4,Феодосія,98112)

до          Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим (вул. Кримська, 82-в, Феодосія, 98112)

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.02.2008 року у справі №2-24/16579/2007А (суддя Колосова Г.Г.) задоволено позов державного підприємства науково-виробничий випробувальний центр "Ай-Петрі" до Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим про скасування податкових повідомлень-рішень.

Суд скасував частково податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим №000434/7684/15-3/2/0 від 12.07.2007, №000434/7684/15-2/2/1 від 15.08.2006, №000434/7684/15-3/2/2 від 01.03.2007 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 67,55грн.; №000439/7684/15-3/1/0 від 12.07.2006, №000439/7684/15-3/1/1 від 15.08.2006, №000439/7684/15-3/1/2 від 01.03.2007 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1706,40грн.; №000436/7684/15-3/3/0 від 12.07.2006, №000436/7684/15-3/3/1 від 15.08.2006, №000436/7684/15-3/3/2 від 01.03.2007 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 53655,03грн.

Суд стягнув з Державного бюджету України на користь державного підприємства науково-виробничий випробувальний центр "Ай-Петрі" 03,40 судового збору.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з позовом до суду про скасування частково податкових повідомлень-рішень від 12.07.2006 №000439/7684/15-3/1/0, №000434/7684/15-3/2/0, №000436/7684/15-3/3/0, від 15.08.2006, №000439/7684/15-3/1/1, №000434/7684/15-3/2/1, №000436/7684/15-3/3/1 та від 01.03.2007, №000439/7684/15-3/1/2, №000434/7684/15-3/2/2, №000436/7684/15-3/3/2 про застосування штрафних санкцій за порушення строків розрахунку з бюджетом з земельного податку.

Суд першої інстанції позов задовольнив у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції постанови, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство науково-виробничий випробувальний центр "Ай-Петрі" зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності рішенням виконкому Феодосійської міської ради 29.11.1994 і узяте на облік до Державної податкової інспекції міста Феодосії, яка стала правонаступником Феодосійської міжміської державної податкової інспекції на підставі наказу Державної податкової адміністрації в Автономній Республіки Крим.

Отже, на підставі акту перевірки Державної податкової інспекції міста Феодосії від 27.06.2006 №192/15-3/16507244 відносно Державного підприємства науково-виробничий випробувальний центр "Ай-Петрі" були винесені податкові повідомлення-рішення від 12.07.2006 №000434/7684/15-3/2/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% на суму 3049,50грн., №000439/7684/15-3/1/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 20% на суму 6866,93грн., № 000436/7684/15-3/3/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% на суму 62271,49грн., за порушення строків розрахунку з бюджетом по земельному податку відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 (Закон №2181) за період з 30.04.2001 по 30.08.2002 та з 30.09.2005 по 17.05.2006.

Позивач, не погодившись з винесеними податковими повідомленнями рішеннями оскаржив їх в апеляційному порядку. Скарги позивача на ці податкові повідомлення-рішення рішеннями органів державної податкової служби різних рівнів залишені без задоволення, рішення про застосування штрафних санкцій - без змін. На підставі оскаржень були винесені нові податкові повідомлення-рішення від 15.08.2006 №000434/7684/15-3/2/1, №000439/7684/15-3/1/1, №000436/7684/15-3/3/1 та від 01.03.2007 №000434/7684/15-3/2/2, №000439/7684/15-3/1/2, №000436/7684/15-3/3/2 про застосування штрафних санкцій за порушення строків розрахунку з бюджетом з земельного податку.

Відповідно до думки податкового органу, штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку можуть бути застосовані без урахувань строку давності визначення податкового зобов'язання, тобто безстроково, що і стало підставою для застосування штрафних санкцій Державною податковою інспекцією.

Проте, позивач не погодився з цим ствердженням та звернувся до суду з позовом про часткове скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції в місті Феодосії:

- №000434/7684/15-3/2/0 від 12.07.2006, №000434/7684/15-3/2/1 від 15.08.2006, №000434/7684/15-3/2/2 від 01.03.2007 про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% на суму 3049,50грн. в частині 67,55грн.,

- №000439/7684/15-3/1/0 від 12.07.2006, №000439/7684/15-3/1/1 від 15.08.2006, №000439/7684/15-3/1/2 від 01.03.2007 про застосування штрафних санкцій в розмірі 20% на суму 6866,93грн. в частині 1706,4грн.,

- №000436/7684/15-3/3/0 від 12.07.2006, №000436/7684/15-3/3/1 від 15.08.2006, №000436/7684/15-3/3/2 від 01.03.2007 про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% на суму 62271,49грн. в частині 53655,03грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Згідно з пунктом 5.1, підпункту 5.3.1 та підпункту 4.1.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за №2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року (з змінами на час надання декларації та сплати податку) самостійно визначене платником податків у податковій декларації податкове зобов'язання вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації, це зобов'язання повинно бути сплачено протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, строк подання декларації за базовий податковий період, що дорівнює календарному місяцю, встановлений - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, платіжні доручення підтверджують той факт, що частково ці податкові зобов'язання були сплачені з порушенням встановленого законом строку і позивач цього не оспорює.

Як визначено підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з наданих доказів в матеріалах справи, оспорювані податкові повідомлення - рішення винесені Державною податковою інспекцією 12.07.2006, а штрафи нараховані відповідачем за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань, що були сплачені позивачем у період з 30.04.2001 по 30.08.2002.

Фінансові санкції в зазначених вище сумах застосовані на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами".

Однією з умов застосування фінансових санкцій відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є порушення платником податків граничних строків проведення платежів, встановлених цим Законом. Але оскільки статтею 17 Закону України „Про плату за землю” встановлені строки сплати податкового зобов'язання з земельного податку, то у відповідача відсутні правові підстави розповсюджувати дію Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" в частині застосування фінансових санкцій за порушення строків на дані правовідносини.

Закон України "Про плату за землю" є спеціальним законом з питань визначення порядку плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальності платників плати за землю. Статтею 25 зазначеного Закону передбачена відповідальність за прострочення встановлених строків сплати податкового зобов'язання з земельного податку лише у вигляді пені, інші санкції даним Законом не передбачені.

Отже, застосування фінансових санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" є неправомірним.

Таким чином, позовні вимоги державного підприємства науково-виробничий випробувальний центр "Ай-Петрі" до Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню.

При викладених обставинах судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що необхідно змінити мотивувальну частину постанови на викладену у даній ухвалі, а резолютивну частину залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.02.2008 року у справі № 2-24/16579-2007А залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Феодосії в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

3.Ухвалу може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді                                                                                          К.В. Волков

І.В. Черткова