СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

18 вересня 2008 р.           Справа 6/169-08

за позовом:СПД
ОСОБА_1, м. Гайсин

до:Гайсинської
міської ради, м. Гайсин

про визнання права

Головуючий суддя
Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.

Представники

позивача :   ОСОБА_1 ( дор. від  15.05.08)

відповідача : О.Кучеренко ( дор. від
16.09.08)

Місце розгляду справи : приміщення
суду к.1107

ВСТАНОВИВ :

Подано позов, яким позивач просить
скасувати п.3 рішення 20 сесії 5скликання від 19 грудня 2007 р. Гайсинської
міської ради про відмову ОСОБА_1. у наданні (продовженні) в оренду земельної
ділянки по вул. К.Маркса, 55-а та припиненні з 31 січня 2008 р. права
користування землею в зв'язку з необхідністю використання даної земельної
ділянки для громадських потреб міста, визнання недійсним листа № 2.9-2-941 від
21.11.07, визнати недоцільність зміни цільового призначення землі, визнати
договір оренди землі , зареєстрований 28.02.2003 року подовженим на той самий
строк на тих самих умовах, відшкодувати моральну шкоду, заподіяну внаслідок
незаконних дій міської ради в розмірі 8500 грн.

Відповідач у відзиві від 12.09.2008
проти позову заперечує з тих підстав, що Гайсинська міська рада надавала
позивачці в оренду земельну ділянку для комерційного використання . Відповідно
до договору його термін закінчився 31.01.2008. Рішенням сесії міськради від
19.12.2007 позивачці відмовлено в надані в оренду земельної ділянки на
наступний термін в зв'язку з необхідністю її використання для громадських
потреб. У поясненні від 18.09.2008 відповідач повідомив, що земельна ділянка не
передаватиметься в оренду іншим особам , а використовуватиметься для
громадських потреб.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши подані докази та заслухавши пояснення представників сторін суд встановив
наступне.

31.01.2003 р.  4 сесія 24 скликання Гайсинської міської ради
Вінницької обл. прийняла рішення , п. 3 якого вирішила надати земельну ділянку
приватному підприємцю ОСОБА_1 по вул. К.Маркса, 55а, площею 00036 га, для комерційного
використання, під розміщення торгівельного кіоску з земель загального
використання, в оренду  строком на 5
років.(а.с.55)

На підставі вказаного рішення
сторони уклали договір оренди земельної ділянки від 4 лютого 2003. (а.с.42-43)

Відповідно до п.2.2. вказаного договору
його термін визначено 5 років,  починаючи
з дати його реєстрації до 31.01.2008 р. По закінчені терміну договору  орендар має переважне право поновлення
договору на новий термін. У цьому разі
зацікавлена сторона  повинна
повідомити письмово другу сторону про
бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за
два місяці до їх закінчення.

21.11.2007 р. міська рада
повідомила ПП ОСОБА_1про закінчення терміну дії договору 31.01.2008 та
пропонувала звільнити земельну ділянку в строк до 15.02.2008 р.(а.с.37)

6.12.2007 р. ПП ОСОБА_1 подала до
Гайсинської міської ради заяву про бажання
продовження дії договору оренди земельної ділянки та клопотання про
прийняття рішення поновити договір після закінчення строку, на який його було
укладено.(а.с.35)

19.12.2007 р. 20 сесія 5 скликання
Гайсинської міської ради Вінницької обл. прийняла рішення , п. 3 якого вирішила
відмовити у наданні ( продовженні) в оренду земельної ділянки по вул. К.Маркса,
55-а, ОСОБА_1 та з 31 січня 2008 року припинити право користування землею, в
зв'язку з необхідністю використання даної земельної ділянки для громадських
потреб міста.(а.с.52-54)

За твердженням позивачки,
відповідач порушив її право на користування землею, оскільки достроково в
односторонньому порядку розірвав договір оренди , чим порушив ст. 33 Закону
України "Про оренду землі", ст.
284 Господарського Кодексу України .

У відповідності до Рекомендацій
Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 , якщо предметом
спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому
числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень
владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є
спором  про право і незалежно від участі
у ньому органу, яким земельна ділянка
надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку
господарського судочинства.

Як вбачається з матеріалів
справи,  термін дії договору оренди
земельної ділянки від 4.02.2003 р. закінчився 31.01.2008 р., що прямо визначено
у п. 2.2. Договору.

Твердження позивачки, що договором
чітко не визначено дати закінчення договору, а тому вона має обчислюватись від
дати державної реєстрації, не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 15 та ст. 19
Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі є
його істотною умовою і визначається за згодою сторін.

Відповідно до ст. 31 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі
закінчення строку , на який його було укладено.

У відповідності до положень
Земельного Кодексу України правовою підставою для укладання договору оренди і
набуття права на оренду земельної ділянки, що знаходиться у державній чи
комунальній власності є рішення власника ( орендодавця) в особі відповідних
органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що Гайсинська
міська рада не приймала рішення про дострокове розірвання договору оренди землі
з позивачкою.

Рішенням   від 19.12.2007 р.   відповідач відмовив позивачці у наданні
землі в оренду на новий строк, що по суті є висновком  з розгляду клопотання про продовження
договору оренди на новий термін , а не про розірвання договору.

Відповідно до ст.33 Закону України
"Про оренду землі" після закінчення строку , на який було укладено
договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до
умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

З наведеного вбачається, що
переважне право орендаря може бути
реалізоване лише у випадку, якщо орендодавець матиме бажання в
подальшому  використовувати землю шляхом
здачі в оренду. За інших намірів використання
орендодавцем земельної ділянки після припинення дії договору , зокрема -
для власного використання переважне право орендаря не діє.

Судом встановлено, що орендодавець не
має намірів  укладання договору оренди з
іншим наймачем щодо  земельної ділянки,
яка є предметом договору оренди від 4.02.2003, оскільки ця земельна ділянка  необхідна для
громадських потреб. Це стверджується зокрема тим, що відповідачем не
оголошувалось аукціону на набуття права оренди щодо земельної ділянки , що
розташована  у м. Гайсині, по вул.
К.Маркса 55-а, як цього вимагає чинне законодавство.

Будь-яких доказів намірів передачі
земельної ділянки в оренду іншій особі позивачем не надано.

Таким чином Гайсинська міська рада
діяла у відповідності до вимог  чинного
законодавства та в межах своїх повноважень.

За таких обставин позовні вимоги
щодо визнання за позивачем  права
користування земельною ділянкою шляхом скасування п. 3 рішення 20 сесії 5 скликання
від 19 грудня 2007 р. Гайсинської міської ради,
визнання договору оренди землі , зареєстрованого 28.02.2003 року
подовженим на той самий строк на тих самих умовах, а також щодо відшкодування
моральної  шкоди задоволенню не
підлягають з підстав ст. 124 Земельного Кодексу України, ст.ст. 19,31,33 Закону
України "Про оренду землі".

Щодо позовних вимог про   визнання недійсним листа № 2.9-2-941 від
21.11.07 та  визнання  недоцільності зміни цільового призначення
землі слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК
України      способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування  збитків  та
інші   способи   відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної
влади,  органу  влади
Автономної  Республіки  Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що
встановлений  договором або законом.

Вимога про визнання недійсним листа
№ 2.9-2-941 від 21.11.07 та
визнання  недоцільності зміни
цільового призначення землі   не може
бути предметом позову у  справі,  оскільки
статтею  16  ЦК
України , договором, або Законом не встановлено відповідного способу
захисту цивільного права.

Відповідно до частини другої статті
19 Конституції органи державної (в тому числі судової) влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За таких обставин позовні вимоги в
цій частині задоволенню не підлягають з підстав ст.16 ЦК України .

Керуючись ст. ст.33, 49, 82,84,85
ГПК України ,- суд

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя                                             Говор Н.Д.

Повний
текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України
23 вересня 2008 р.

віддрук.3
прим.:

1
- до справи

2
- позивачу

3
- відповідачу