ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2008 Справа № 15/116-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Клепай З.В. при секретарі Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-Житловий Центр "Декорум", м.Херсон

до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона", м.Херсон

про стягнення 127586 грн. 22 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Ковальчук-Зимодра В.О. - представник, (паспорт серії МР № 196018)

від відповідача - Кар'єва І.М. - представник, довір.від 25.05.2007р.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат на внутрішньо будинкове обслуговування мереж водопостачання, каналізації та підкачки в сумі 127586 грн. 22 коп.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ці послуги надавались відповідачу на підставі договору №9 від 01.04.03р., який укладений між управлінням житлового господарства та ТОВ ВЖЦ "Декорум", на підставі якого позивачу передано функції з утримання житлових будинків, їх обладнання, прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житла.

Відповідач проти позову заперечує на тій підставі, що договірні взаємовідносини між сторонами відсутні.

Пунктом 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 560 "Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" (далі - Порядок) закріплено, що витрати на підкачування води покладаються на організації, які надають послуги з утримання житлових будинків.

Відшкодування відповідачем позивачу витрат на обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення взагалі не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Акт звірки розрахунків від 06.02.07р. не можна вважати доказом по справі, оскільки він не підписаний керівником підприємства, головним бухгалтером та не скріплений печаткою. Підпис бухгалтера другої категорії лише свідчить про те, що відповідач отримав від позивача цей акт, а не підтверджує згоди відповідача з сумою, вказаною в акті.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач, звертаючись з позовними вимогами, посилається на договір №9 від 01.04.03р., який укладений між управлінням житлового господарства та ТОВ ВЖЦ "Декорум", на підставі якого позивачу передано функції з утримання житлових будинків, їх обладнання, прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житла. Цей договір не може бути підставою для звернення з позовом, оскільки він укладений не з відповідачем по справі, а з іншою юридичною особою, тому позивач свої взаємовідносини повинен врегулювати на підставі іншого договору, укладеного між позивачем та відповідачем на підставі ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги в Україні". Ця стаття передбачає, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору.

Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін.

Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. У разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 - утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Договір між сторонами не укладався, тому якщо послуги позивачем надавались на без договірній підставі, то він зобов'язаний довести факт надання цих послуг, узгодження вартості надання цих послуг та надання відповідачем згоди на надання цих послуг, оскільки відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті факти, на які вона посилається.

Відповідно до ст.173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати:

- безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

- з акту управління господарською діяльністю;

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

- внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав.

Оскільки за своєю суттю вимоги позивача будуються на вимогах оплати наданих ним послуг, то сторони у своїх взаємовідносинах повинні керуватись главою 63 ЦК України. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Позивачем представлена копія калькуляції затрат на підкачку води підвищуючими установками, яка вводиться з 01.09.05р., але ця копія має цифри, які внесенні позивачем, та цифри, які внесенні відповідачем і вони не співпадають. Позивачем також представлені акти виконаних робіт за листопад, жовтень, грудень 2004 року та січень 2005 року, на якій стоїть відмітка відповідача про надходження цих актів до відповідача. Доказів того, що ці акти підписанні відповідачем, та відповідно узгоджена сума виконаних робіт, які підтверджують ці акти, позивач не надав. Копії актів виконаних робіт за 2005-2006 роки, що представлені позивачем, не мають відмітки про отримання їх відповідачем та узгодження ним вартості виконаних робіт. Щодо акту звірки розрахунків від 06.02.07р., то він підписаний лише представниками позивача і не може бути доказом наявності заборгованості відповідача за надані послуги по підкачці води позивачем.

За таких умов позивач не довів наявності боргу у відповідача та обов'язку відповідача відшкодувати кошти, які позивач просить стягнути з відповідача., а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.В задоволенні позову відмовити.

2.Рішення направити сторонам по справі.

Суддя З.В. Клепай

Дата підписання рішення 08.05.2008р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України