КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2008                                                                                           № 46/80

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Пантелієнка В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Власко С.О. – дов. б/н від 14.10.2008р.,

від відповідача -Пшенишна В.В. – дов. №15/08/08 від 15.08.2008р

Кравчик І.П. – дов. №08/09/08 від 08.08.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "О"КЕЙ Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.09.2008

у справі № 46/80

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "БМС Консалтінг"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "О"КЕЙ Україна"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 23380,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.09.2008р. у справі №46/80 позов ТОВ “БМС Консалтінг” задоволено частково. Стягнуто з ТОВ “О` КЕЙ Україна” (01032, м.Київ, бул. Т.Шевченка, 33, поверх 3, ідентифікаційний код 34356884, поштова адреса: 04050, м.Київ, вул.Довнар-Запольського, 9/10) на користь ТОВ „БМС Консалтінг” (02068, м.Київ, вул. А.Ахматової, 7/15, ідентифікаційний код 24932263, адреса для листування: 04107, м. Київ, вул. Печенізька, 32) 25866 грн. боргу, 2264,83 пені, 281,83 грн. державного мита та 116,96 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ТОВ “О` КЕЙ Україна” подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій просить його скасувати на підставі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “БМС Консалтінг” просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом

першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.07.2007р. між ТОВ “О` КЕЙ Україна” (замовник) та ТОВ “БМС Консалтінг” (виконавець) укладено договір №ОК07-КОН01, за умовами якого замовник доручив, а виконавець зобов'язався надати послуг з розробки політики інформаційної безпеки, результатом яких є комплект документів, що регламентують політики інформаційної безпеки компанії замовника (далі – договір, т.1 а.с.8-12).

Обсяги послуг і терміни їх виконання визначаються календарним планом — додатком №2 до договору, що є його невід'ємною частиною, а перелік і склад послуг — додатком №3 (т.1 а.с.14-15).

Порядок передачі та прийняття обумовлених договором послуг було погоджено сторонами у ст. 5 спірної угоди, а саме: по завершенню надання послуг виконавець повинен подати замовнику акт здачі-приймання наданих послуг згідно з додатком №2 до договору разом з комплектом документів, що регламентують політики інформаційної безпеки, а замовник протягом п'яти календарних днів з дня одержання акту здачі-прийняття послуг та звітних матеріалів, зобов'язаний надіслати виконавцеві підписаний акт або мотивовану відмову.

У відповідності з п.п.6.1, 6.2 договору та згідно з протоколом погодження договірної ціни її розмір складає 25866 грн. (т.1 а.с.13), а оплата проводиться шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця протягом п'яти банківських днів з моменту підписання акту здачі-прийняття наданих послуг.

Виконавець виконав взяті на себе договором від 10.07.2007 р. зобов'язання на загальну суму 25866 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття наданих послуг №0006 від 04.09.2007р. та відповідним комплектом документів (т.1 а.с.16, 21-137).

19.09.2007р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок №5835 на суму 25 866 грн. (т.1 а.с.17), який відповідач не оплатив.

Розглянувши отримані від позивача проекти політики інформаційної безпеки, ним були виявлені численні недоліки в наданих послугах, які доводилися до відома виконавця як в телефонному та електронному вигляді.

Виходячи з умов договору від 10.07.2007 р. у разі незгоди з запропонованими до прийняття послугами та їх результатами чи у випадку виявлення недоліків у них, замовник складає мотивовану відмову (п. 5.2). При цьому, у п. 5.4 договору передбачена можливість врегулювання спірних питань та усунення недоліків за наслідками переговорів зі складанням двостороннього акту з переліком недоліків та термінів їх усунення.

Протокол таких зустрічей та проведених переговорів в матеріалах справи відсутній, також відсутні передбачені договором документи, які б стверджували неналежне виконання позивачем взятих на себе зобов'язань у межах правовідносин з відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що дії, спрямовані на спонукання позивача до належного виконання умов договору, відповідачем не вчинялися.

Судом першої інстанції було встановлено, що до підписання договору відповідачу були проведені численні презентації та надіслана „Пропозиція на розробку політик інформаційної безпеки”. Окрім цього відповідачем був проведен конкурс, в якому приймали участь окрім позивача й інші компанії, серед яких і був вибраний переможцем позивач. Відповідно до додатку №2 та додатку №3 до договору № ОК07-КОН01 від 10.07.2007р. в рамках правовідносин сторін щодо виконання вказаної угоди було передбачено формування робочої групи, до якої входили співробітники підприємства відповідача. Але, як під час розробки комплекту документів, що регламентують політики інформаційної безпеки в різних областях функціонування інформаційної системи ТОВ “О` КЕЙ Україна”, так і під час передачі комплекту документів, зауважень чи побажань представників відповідача в робочій групі не було оформлено.

Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Виходячи з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є правочини (дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків) та договори (домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків).

У відповідності з діючим законодавством договір про надання послуг являє собою угоду, за якою одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Враховуючи положення договору №ОК07-КОН01 від 10.07.2007р. господарський суд міста Києва зробив вірний висновк про належне виконання позивачем зобов'язань, що виникли за договором про надання послуг та про їх порушення з боку відповідача в частині оплати наданих послуг.

Положеннями ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Оскільки відповідач, в порушення умов договору, взятих на себе зобов’язань по оплаті за одержані послуги не виконав, то суд першої інстанції законно стягнув суму заборгованості, яка становить 25 866 грн.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

П.п. 7.3 договору від 10.07.2007р. №ОК07-КОН01 сторони погодили, що за несвоєчасне виконання зобов'язань, вказаних у ст.6 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше ніж в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Положеннями ч.2 ст. 343 ГК України та ст.ст.1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Тому господарський суд міста Києва правомірно стягнув пеню з відповідача за період з 13.09.2007р. по 12.03.2008 р. (182 дні), яка становить 2 264,83 грн.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ “О` КЕЙ Україна” залишити без задоволення, арішення господарського суду м.Києва від 01.09.2008р. у справі №46/80 – без змін.

Справу №46/80 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

28.10.08 (відправлено)