ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 р.

№
33/358

Вищий
господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В.,
суддів Васищака І.М., Черкащенка М.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні касаційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на рішення господарського суду м. Києва від 29 січня 2008
року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 березня
2008 року у справі № 33/358 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю
“Едіпресс Україна” до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення  8 817, 80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У
жовтні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Едіпресс Україна”
звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення суми боргу - 8 817 грн. 80
коп. з підстав порушення зобов'язання.

Відповідач
позов не визнав, стверджуючи про відсутність боргу.

Рішенням
господарського суду м. Києва від 29 січня 2008 року (суддя С.Мудрий), залишеним
без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18 березня
2008 року, позов задоволено.

Судові
рішення мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати з підстав
порушення господарськими судами статей 32, 33, 34, 36, 43 Господарського
процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

Сторони
належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте
товариство з обмеженою відповідальністю “Едіпресс Україна” право на подання
відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник в судове
засідання не з'явився.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими
судами встановлено, що 1 грудня 2005 року сторони уклали договір за № 77/06, на
умовах якого відповідач зобов'язався розповсюджувати друковану продукцію
позивача (далі - договір).

Сторони
встановили, що розповсюджувач зобов'язаний сплачувати грошові кошти за отриману
продукцію та повертати нереалізовану згідно Графіку виходу видань товариства з
обмеженою відповідальністю “Едіпресс Україна”, який є додатком № 1 до договору
(пункти 2.2.5. і 4.3. договору).

Відповідач
отримав товар на 9 423 грн. і повернув нереалізований на суму 605 грн. 20 коп.

Доводи
відповідача про сплату ціни товару готівкою спростовуються наказом товариства з
обмеженою відповідальністю “Едіпресс Україна” від 3 січня 2006 року “Про
облікову політику підприємства“, відповідно до якого підприємство не здійснює
операції з готівкою, а також квитанціями про перерахування відповідачем
грошових коштів за друковану продукцію через банківські установи.

За
правилами частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі
продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно
(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно
до вимог частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як
встановлено господарськими судами заборгованість відповідача становить 8 817
грн. 80 коп.

За
обставин невиконання відповідачем грошових зобов'язань,  встановивши в його діях склад цивільного
правопорушення, застосувавши до спірних відносин правила статей 525 і 526
Цивільного кодексу України, господарські суди обґрунтовано задовольнили позов.

Інші
твердження скаржника досліджувались апеляційним господарським судом і їм дана
належна юридична оцінка.

За
змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Всупереч
вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які
спростовують позовні вимоги чи звільняють від цивільної відповідальності.

Отже,
з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені
господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм
дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду м. Києва від 29 січня 2008 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 18 березня 2008 року у справі      № 33/358 залишити без змін, а касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 без задоволення.

Головуючий,
суддя

М. В.
Кузьменко

СуддяІ.
М. Васищак

СуддяМ.
М. Черкащенко