ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2008 р.

Справа № 7/213-08-3730

За позовом: Відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області, м.Кілія Одеської області

до відповідача: Приватного підприємства „Український правовий консалтинг”, м.Одеса

про стягнення 2 209, 50 грн.

Суддя Лепеха Г.А.

Представники сторін:

Від позивача –Кафлюк Т.І., за довіреністю.

Від відповідача –не з’явився.

Позивачем подано клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Клопотання судом прийнято та задоволено.

У судовому засіданні представник позивача надав уточнену позовну заяву на суму 346, 94 грн. що складаються із нарахованої пені за несвоєчасне перерахування коштів.

Суть спору: Відділ державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області (далі –Позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з приватного підприємства „Український правовий консалтинг” (далі –Відповідач) заборгованості у сумі 2 209, 50 грн.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не направив, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив.

Керуючись ст.75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір без участі відповідача і без відзиву на позов за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи та заслухавши представника позивача у відкритому судовому засіданні, суд встановив:

19.02.2008р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №16/800016 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі –Договір), предметом якого являлось здійснення сторонами дій, пов’язаних з виконанням умов Генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішення №2 від 10.07.2007р.

Відповідно до умов договору Відповідач реалізував на аукціоні, який відбувся 04.04.2008р., арештоване Позивачем нерухоме майно: колишню автозаправну станцію на розбирання, яка знаходиться в с.Старі Трояни Кілійського району Одеської області (склад майна: колишня будівля автозаправки, естакада під резервуари ГСМ, 4 резервуари ГСМ по 18 м.3 –м/лом) за ціною 2 455, 00 грн. переможцю Соболюк Р.В., що підтверджується протоколом №16/800016-1 проведення аукціону.

На виконання Договору переможцем торгів Соболюк Р.В. 07.04.2008р. були перераховані кошти за придбане майно в сумі 2 332, 25 грн. (квитанція Київської центральної філії АППБ „Аваль” №66 від 07.04.2008р.), а раніше, 28.03.2008р., на той же рахунок було перераховано гарантійний внесок для участі у торгах у сумі 122, 75 грн.

Згідно пункту 3.1 Договору винагорода Відповідача становить 10 відсотків від суми реалізації арештованого майна та кошти, одержані Відповідачем від переможця аукціону за придбане ним нерухоме майно, за відрахуванням винагороди, перераховуються на відповідний рахунок позивача у термін 7 банківських днів з дня надходження коштів на рахунок Відповідача.

Отже, на рахунок Позивача в термін, не пізніше 14.04.2008р., підлягало перерахуванню з боку Відповідача 2 209, 50 грн. (сума коштів, отримана від реалізації майна - 2 455, 00 грн. –розмір винагороди Відповідача 10% - 245, 50 грн. = 2 209, 50 грн.).

Незважаючи на викладене умови Договору стосовно перерахування коштів Відповідачем не виконанні.

Позивачем були здійснені заходи по одержанню заборгованості –24.06.2008р., 26.06.2008р., 16.07.2008р. були направлені листи-претензії на адресу Відповідача, які залишились без відповіді та задоволення.

Відповідно до пункту 4.2. Договору у разі несвоєчасного перерахування Спеціалізованою організацією на рахунок Відділу сум від реалізації майна, Спеціалізована організація сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотків від суми, яка підлягала перерахуванню, на рахунок Відділу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В статті 901 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.ст. 509, 525 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пункту 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до пункту 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин суд доходить до висновку, що уточнені вимоги позивача є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не заперечуються відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті держмита та витрати по сплаті послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з приватного підприємства „Український правовий консалтинг” (м.Одеса, вул. Гоголя, 4. Код . П/р №9128 в Київській регіональній дирекції ВАТ „Райффайзенбанк Аваль”, МФО 322904) на користь Відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області (Одеська область, м.Кілія, вул. Леніна, 77. Код . Р/р №4693, банк: ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011) 2 209 /дві тисячи двісті дев’ять/ грн. 50 коп. боргу, 346 /триста сорок шість/ грн. 94 коп. пені.

3.          Стягнути з приватного підприємства „Український правовий консалтинг” (м.Одеса, вул. Гоголя, 4. Код . П/р №9128 в Київській регіональній дирекції ВАТ „Райффайзенбанк Аваль”, МФО 322904) до Державного бюджету України на р/р 0008 Управління Державного казначейства в Одеській області МФО 828011, , КБК 22090200 витрати по сплаті державного мита в сумі - 102 /сто дві/ грн. 00 коп. через ДПІ у Приморському районі м.Одеси.

4.          Стягнути з приватного підприємства „Український правовий консалтинг” (м.Одеса, вул. Гоголя, 4. Код . П/р №9128 в Київській регіональній дирекції ВАТ „Райффайзенбанк Аваль”, МФО 322904) до Державного бюджету України (р/р №0008, банк одержувача –ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, одержувач –ГУДКУ в Одеській області, , КБК 22050000) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 /сто вісімнадцять/ грн. через Другу ДВС Приморського району м.Одеси.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку

з дня його прийняття.

Наказ видати після прийняття рішенням законної сили.

Суддя Лепеха Г.А.