ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№
5/38-76

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кривди
Д.С. -(доповідача у справі),

суддів
:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скарги

Української
державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення

на  рішення

господарського
суду Волинської області від 15.05.2007

у
справі

№5/38-76
господарського суду Волинської області

за
позовом

Акціонера
ОСОБА_1

до

ВАТ
“Луцький райагропостач”

про

визнання
недійсним рішення правління,

за участю представників сторін від:

позивача:

ОСОБА_1

відповідача:

Черненко
О.С. -за дорученням від 29.01.2008р.

скаржника:

Костенко
М.В. -за довіреністю від 27.12.2007р., Лук'янов О.В. -за довіреністю від
25.12.2007р., Чумак В.О. -за довіреністю від 28.12.2007р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Волинської області  з позовом про визнання недійсним рішення
правління ВАТ “Луцький райагропостач” від 06.07.2001р. про заставу майна ВАТ
“Луцький райагропостач” під забезпечення інноваційного договору, укладеного між
ТОВ “Авгур” та Українською територіальною
інноваційною компанією.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що  даним рішенням правління ВАТ “Луцький
райагропостач” перевищило межі своїх повноважень, визначених статутними
документами та порушило право акціонерів на участь в управлінні товариством;
погодження угод про заставу статутом віднесено до компетенції загальних зборів
акціонерів; в протоколі  правління не зазначено
перелік майна та його вартість, що передається в заставу.

Рішенням
від 15.05.2007 господарського суду Волинської області (суддя Слупко В.Л.
-головуючий, Пахолюк В.А., Бондарєв С.В.) позов задоволено; визнано недійсним
рішення (протокол) правління ВАТ “Луцький райагропостач” №2 від 06.07.2001р.

В
касаційній скарзі Українська державна інноваційна компанія в особі Рівненського
регіонального відділення від 12.07.2007р. просить визнати її особою незалученою
до участі у справі, рішення по якій стосується її прав і обов'язків, та
скасувати рішення місцевого господарського суду, направити справу на новий
розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
При цьому скаржник посилається на те, що
по даній справі вирішувалось питання щодо  правомірності передачі в заставу майна
відповідача в забезпечення виконання зобов'язань іншої особи (ТОВ “Авгур”)
перед скаржником.

В
судовому засіданні учасникам процесу роз'яснено права та обов'язки сторін,
передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів
складу колегії суддів Вищого господарського суду України не заявлено.

Колегія
суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет
правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права,
заслухавши пояснення представників сторін та скаржника, дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням
господарського суду Волинської області від 15 травня 2007 року було визнано
недійсним рішення (протокол) правління ВАТ "Луцький райагропостач" №2
від 6 липня 2001 року відповідно до якого, згідно діючого статуту було вирішено
питання про заставу майна ВАТ "Луцький райагропостач" у забезпечення
виконання інноваційного договору, укладеного між TOB "Авгур" та
Українською територіальною інноваційною компанією, а також надано право голові
правління підписати відповідний договір.

Звертаючись
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на зазначене рішення
суду першої інстанції, Українська територіальна інноваційна компанія (Компанія)
в обґрунтування скарги посилалася на ті обставини, що відповідно до зазначеного
рішення правління ВАТ "Луцький райагропостач" 20 липня 2001 року між
Компанією та товариством було укладено договір застави майна, яким було
забезпечено виконання інноваційного договору, укладеного між TOB
"Авгур" та Компанією. В подальшому господарським судом Волинської
області 13 березня 2007 року в справі №5/25-38 було прийнято рішення про
звернення стягнення на заставлене майно. Посилання на зазначені обставини містяться
і у рішенні господарського суду Волинської області від 15 травня 2007 року.
Крім того, Компанія посилалася на той факт, що зазначене рішення стало
підставою для визнання договору застави майна від 20 липня 2001 року недійсним
(рішення господарського суду Волинської області від 20 червня 2007 року в
справі №1/89-77).

Оскільки
передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції
не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вказані в касаційній скарзі
обставини мають бути перевірені місцевим господарським судом.

Вищевикладене
не було взято судом до уваги і не вирішено питання щодо можливого порушення
прав та законних інтересів Української державної інноваційної компанії.

Верховний
Суд України в постанові від 11.12.2007р. в даній справі звернув увагу на
необхідність врахування вказаних в касаційній скарзі обставин.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду України, є обов'язковими для
суду першої інстанції під час нового розгляду справи та для Вищого
господарського суду України під час розгляду матеріалів касаційної скарги чи
касаційного подання.

Відповідно
до пункту 3 частини 2 ст.11110 ГПК України порушення норм
процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення
місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарський
суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не
були залучені до участі в справі.

З
огляду на зазначене постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а
справа згідно з пунктом 3 ст.1119 ГПК України -передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Господарському
суду першої інстанції, врахувавши викладене та
встановивши обставини справи з дотриманням вимог ст.43 ГПК України,
належить вирішити спір у відповідності з чинним законодавством.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст.107, 108, 1115, 1117, п.3 ч.1
ст.1119, 11110, ст.11111, 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд
України,  -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу задовольнити.

Рішення
господарського суду Волинської області від 15.05.2007 року у справі №5/38-76
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий  суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький