ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"29" квітня 2008 р.

Справа № 15/51

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства „Теплоенергоцентраль” ТОВ „Високі енергетичні технології” м. Кіровоград

до відповідача: Приватного підприємства фірма „Інгуша” м. Кіровоград

про стягнення 3719 грн. 95 коп.

Представники сторін:

від позивача – Пастух В.В. довіреність № 6 від 06.09.07р.

від відповідача – не з’явився

В судовому засіданні 22.04.08р. оголошувалась перерва до 29.04.08р. на 16 годину 00 хвилин.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 2789 грн. 15 коп. боргу, 556 грн. 06 коп. інфляційних втрат, 94 грн. 67 коп. 3 % річних. В судовому засіданні 22.04.08р. представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог і просить стягнути з відповідача 2789 грн. 15 коп. боргу, 818 грн. 25 коп. інфляційних втрат, 112 грн. 55 коп. 3 % річних. В судовому засіданні 29.04.08р. представник позивача позовні вимоги повністю підтримав. Відповідач до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, так як був присутній в попередньому судовому засіданні 22.04.08р., отримав від представника позивача заяву про збільшення позовних вимог і особисто розписався в заяві про оголошення перерви по справі. У відзиві від 11.03.08р. позовні вимоги повністю заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір про надання послуг по постачанню теплової енергії № 293 від 04.11.04р. За умовами договору енергопостачальна організація /позивач/ бере на себе зобов’язання постачати споживачу /відповідачу/ теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов’язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у відповідності до форми власності та джерела фінансування, в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається з метою опалення та гарячого водопостачання споруд споживача за адресою: м. Кіровоград вул. Леніна 31. Кількість теплової енергії поданої споживачу з метою опалення та гарячого водозабезпечення визначається за приладами обліку або розрахунковим шляхом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач сплачує за спожиту теплову енергію енергопостачальній організації згідно діючих тарифів з урахуванням щомісячного температурного коефіцієнта на протязі поточного місяця, але не пізніше 15 числа місяця, слідуючого за розрахунковим. Договір набуває чинності з 10 червня 2004 року і діє до 31 грудня 2009 року. Договір підписаний представником позивача і відповідачем та посвідчений печаткою позивача.

Відповідно до ст. ст. 193, 275 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі – енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання. А також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

За ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона / постачальник / зобов’язується надавати другій стороні / споживачеві, абонентові / енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач / абонент / зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За період з листопада 2005 року по квітень 2007 року борг відповідача перед позивачем за поставлену, але не оплачену теплову енергію, з врахуванням проведених відповідачем часткових оплат, становить 2789 грн. 15 коп.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних втрат становить 818 грн. 25 коп., 3 % річних – 112 грн. 55 коп.

Відповідач не надав власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов спростовуються наступним.

Пункт 1.3 додатку до договору № 293 від 04.11.04р. передбачає право, а не обов’язок енергопостачальної організації /позивача/ припинити подачу теплової енергії. Позивач наданим йому правом не скористався. Відповідач в свою чергу продовжував приймати рахунки за поставлену теплову енергію без жодних зауважень чи заперечень, і навіть частково оплачував їх, в грудні 2006 року сплачено 352 грн. 07 коп. Доказів розірвання договору № 293 від 04.11.04р. в добровільному чи примусовому порядку, або визнання його недійсним, сторони, в тому числі і відповідач, суду не надали. Таким чином, договір є чинним і повинен виконуватись обома сторонами.

Позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 193, 275 ГК України, ст. ст. 526, 625, 655, 692, 714 ЦК України, ст. ст. 32-34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства фірма Інгуша” м. Кіровоград вул. В. Терешкової 219 р/р 7001 в КФ КБ „Приватбанк” м. Кіровограда МФО 323853 на користь дочірнього підприємства „Теплоенергоцентраль” ТОВ „Високі енергетичні технології” м. Кіровоград вул. Енергетиків 20 р/р 0046 у ВАТ „Мегабанк” м. Харків МФО 351629 – 2789 грн. 15 коп. боргу, 818 грн. 25 коп. інфляційних втрат, 112 грн. 55 коп. 3 % річних, 102 грн. сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М. Мохонько