Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру,20 7-99-18
РІШЕННЯ

10 липня 2008р. Справа № 12/150

Позивач:          Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ТехНова", вул. Димитрова, 5 корп. 10-а, м. Київ, 03150

Юридичну особу представляє: Комунальний енергогенеруючий підрозділ "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ фірми "ТехНова", вул. Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕГА СК", вул. Пирогова, 15, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості 6560,38 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Міщенко В.В. –довіреність № 153 від 06.02.08р., представник

Від відповідача: не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 6291 грн. 51 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію в гарячій воді та 268 грн. 87 коп. пені за період з 15.01.2008 року по 29.05.2008 року, згідно договору на постачання теплової енергії в гарячій воді № 126 від 01.10.2002р. та додаткової угоди від 01.10.2007 року про зміну та доповнення договору № 126 від 01.10.2002 року на відпуск теплової енергії в гарячій воді.

Представник позивача в судовому засіданні надав клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням № 939728 про вручення поштового відправлення, але відзив на позовну заяву не надав. Повноважного представника в судове засідання не направив.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення боргу на суму 500 грн у зв”язку із здійсненою відповідачем частковою оплатою.

Дана заява прийнята судом, оскільки вона не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 01.07.08р. , сторони були попереджені. що не з”явлення в судове засідання повноважних представників не є перешкодою для розгляду спору по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України

Представник позивача в судовому засіданні виклав свої позовні вимоги та надав письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01.10.2002 року між сторонами було укладено договір № 126 на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до розділу 1 зазначеного договору позивач (постачальник) взяв на себе зобов’язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах для об’єктів, вказаних у додатку № 1 до договору: офіс „Вега СК” по вул. Пирогова, 15, в м. Чернігові, а споживач зобов’язується сплачувати одержану теплову енергію на розрахунковий рахунок постачальника за встановленими тарифами (цінами) в терміни, на умовах та порядку постачання і сплати, передбачених цим договором.

В додатковій угоді від 01.10.2007 року сторони доповнили договір № 126 додатком № 2 від 01.10.2007 року

Відповідно до п. 6.1. Договору № 126 розрахунки за теплову енергію здійснюються виключно у грошовій формі на розрахунковий рахунок постачальника по тарифах, які затверджені рішенням облдержадміністрації, міської ради, і які можуть змінюватися згідно з законами Верховної ради і постановами Кабінету Міністрів України.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської Ради № 203 від 21.08.2006 року встановлено тариф на послуги теплопостачання в розмірі 190,68 грн. для бюджетних установ та 196,75 грн. за 1 Гкал, для інших споживачів. В додатку до рішення виконкому від 21.08.2006 року № 203 визначено норми споживання тепла на опалення та підігрів води.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської Ради № 18 від 19.02.2008 року встановлено тариф на послуги теплопостачання в розмірі 255,68 грн. для бюджетних установ та 288 грн. 06 коп. за 1 Гкал, для інших споживачів. В додатку до рішення виконкому від 19.02.2008 року № 18 визначено норми споживання тепла на опалення та підігрів води.

За період з 01.12.2007 року по 30.04.2008 року позивач поставив відповідачу теплову енергію по договору № 126 від 01.10.2002р. на загальну суму 6291 грн. 51 коп., що підтверджується копіями рахунків-фактур на оплату, доданими до матеріалів справи .

Відповідно до п.п. 6.5., 6.6. договору № 126 споживач зобов’язаний був здійснювати розрахунки за всю спожиту теплову енергію у вигляді гарячої води згідно з діючим законодавством, згідно з рахунками постачальника щомісячно у відповідності з показаннями приладів обліку або розрахунковим способом при відсутності приладів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує постачальнику 50% вартості зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Матеріалами справи підтверджується направлення позивачем відповідачу на оплату рахунків по договору № 126 від 01.10.2002р.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови договору № 126, за спожиту теплову енергію в повній сумі не розрахувався, заборгованість становить 5791 грн. 51 коп, що також підтверджується актом звірки розрахунків, який підписаний сторонами.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 268 грн. 87 коп. за період з 15.01.2008 року по 29.05.2008 року, відповідно до п.п. 6.9., 7.2.3. договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Пунктом 6.9. Договору передбачено, що у випадку несплати споживачем рахунку до 15 числа наступного місяця, нараховується пеня у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.2.3. договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію сторони передбачили відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо оплати спожитої теплової енергії, а тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нарахована пеня за прострочку виконання зобов”язання щодо оплати спожитої теплової енергії, але оскільки при розрахунку пені позивачем допущена арифметична помилка, то пеня за прострочку оплати за період з 15.01.2008 року по 29.05.2008 року підлягає стягненню в сумі 267 грн 33 коп.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав і за спожиту теплову енергію своєчасно в повній не розрахувався, суд, з урахуванням вищезазначеного, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 5791 грн. 51 коп. боргу та 267 грн. 33 коп. пені, в решті позову відмовити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 102 грн. та витрати в сумі 118 грн. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу .

Керуючись ст.ст. 509, 525, 546,549, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 22,49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГА СК", вул. Пирогова, 15, м. Чернігів, 14000 (р/р 800 в Укрсоцбанку м. Чернігова, МФО 353014. код 24835502) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова», 03150, м. Київ, вул. Димитрова, 5, корп. 10-а (р/р № 2241 у Промінвестбанку м. Чернігова, МФО 353456, код 21680602) 5791 грн. 51 коп. боргу, 267 грн. 33 коп. пені, 102 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

СУДДЯ                     Л.М. Лавриненко