ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 червня 2008 р.

№ 2-5/3408-2006(2-26/5852.1-2005,2-8/11108-2004)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Н. Дунаєвської,

І. Воліка (доповідача),

М. Михайлюка,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Укрнафта"

на постанову

від 27.03.2008

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-5/3408-2006

за позовом

ВАТ "Укрнафта" в особі структурного підрозділу –Полтавське тампонажне управління

до

Кримського закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Кримтур"

про

визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права власності та стягнення збитків у розмірі 2 582 674,00 грн.

та за зустрічним позовом

Кримського закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Кримтур"

до

ВАТ "Укрнафта" в особі структурного підрозділу –Полтавське тампонажне управління

про

визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 32 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита” з позовних заяв про право власності на майно, про визнання недійсними договорів відчуження майна, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна і про витребування спадкоємцями належної їм частки майна держане мито сплачується виходячи з вартості розшукуваного майна або його частки.

Вартість майна, на яке просить визнати право власності позивач, визначена, виходячи з матеріалів справи, довідкою ВАТ "Укрнафта" про залишкову вартість будинків, яка складає 155486,72 грн. (а. с. 26 т. 1)

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві ВАТ "Укрнафта" в особі структурного підрозділу –Полтавське тампонажне управління, з урахуванням уточнень позовних вимог, об’єднано декілька вимог майнового характеру, що не зв’язані між собою, та які умовно поділяються на групи, в межах яких вимоги є похідними, а саме: 1) визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні права власності; 2) стягнення збитків у розмірі 2 582 674,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що відповідно до п. “а” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та враховуючи відмову у первісному позові в повному обсязі оскаржуваною постановою, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення № 444 від 15.04.2008 на суму 12 913,37 грн. не свідчить про сплату державного мита у встановленому розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Укрнафта" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008 у справі № 2-5/3408-2006 повернути без розгляду.

Судді : Н. Дунаєвська

І. Волік

М. Михайлюк