ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2008 р.

справа № 5020-4/332

За позовом

Комунального підприємства Севастопольської міської Ради «Аррікон»(вул. Адмірала Октябрського, 8-2, місто Севастополь, 99011)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Севастопольський правовий центр»

(вул. Комуністічна, 10 а, місто Севастополь, 99003 )

про стягнення заборгованості в сумі 9227,04 грн.,

суддя Остапова К.А.,

За участю представників:

Від позивача: Ігнатенко В. В., довіреність №43 від 25.01.2008,

Від відповідача: не з`явився,

Суть спору: Комунальне підприємство Севастопольської міської Ради «Аррікон» звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Севастопольський правовий центр»про стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 9227,04грн. (у тому числі основний борг –8198,17 грн., пеня –885,35 грн., три проценти річних –143,52 грн.) за договором оренди № 449 від 29.12.2006.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про причини не з`явлення суду не повідомляв, відзив на позов не представив, процесуальні документи надсилались судом на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, однак поштова кореспонденція суду поверталась поштовим відділенням зв`язку з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Позивач неодноразово уточнював розмір позовних вимог та письмовим клопотанням від 21.10.2008 просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 885,35 грн., три проценти річних в розмірі 143,52 грн., а також судові витрати.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статі 9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003), статті 3 Декларації прав національностей України від 01.11.1991), статті 10 Закону України «Про судоустрій»від 07.02.2002), статті 18 Закону України «Про мови»від 28.10.1989 та за клопотанням представника позивача пояснення по справі надавалися ним російською мовою.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснені процесуальні права і обов'язки, передбачені статтями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2006 позивачем як володільцем комунального майна та Товариством з обмеженою відповідальністю «Севастопольський правовий центр»укладений договір оренди нерухомого майна №449 (реєстраційний номер 356), предметом якого є передача орендодавцем (позивачем) орендарю (відповідачу) в оренду нежилі приміщення другого поверху адміністративної будівлі літ. «А»з №27 по №31 загальною площею 63,20 кв. м., що складає 7/100 часток адміністративної будівлі з господарськими спорудами, розташовані за адресою: місто Севастополь, вул. Вороніна, 11, які знаходяться на балансі Комунального підприємства Севастопольської міської Ради «Аррікон».

Приміщення орендувалось з метою розміщення відповідачем офісу.

Строк дії договору був узгоджений сторонами з моменту підписання, нотаріального посвідчення та державної реєстрації до 18.09.2011 (пункт 7.1 договору).

Відповідач зобов`язався своєчасно вносити орендодавцю орендну плату (пункт 4.4 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Як вказує позивач, відповідачем систематично не виконується обов`язок щодо сплати орендної плати, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 8198,17 грн. за період з 01.01.2008 по 31.07.2008.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає суму заборгованості по орендній платі, позивач розрахував суму заборгованості із застосуванням умов договору та статі 625 Цивільного кодексу України, статті 230 Господарського кодексу України. Загальна сума боргу склала 9227,04 грн. (у тому числі основний борг –8198,17 грн., пеня –885,35 грн., три проценти річних –143,52 грн.).

Неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем з`явилось підставою для звернення позивача до господарського суду міста Севастополя за захистом порушеного права.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 із наступними змінами та доповненнями Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Крім того, при вирішенні спору суд керується положеннями Господарського кодексу України. Відповідно до пункту 1 розділу IX «Прикінцеві положення»Господарського кодексу України цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статей 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-XII від 10.04.1992 (з наступними змінами та доповненнями) орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Письмовою заявою позивач зменшив суму позову до 1028,87 грн. у зв`язку з тим, що відповідач в процесі розгляду справи повністю погасив суму основного боргу.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання).

Статями 549, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з правових наслідків, які застосовуються у разі порушення зобов`язання, є пеня як один з різновидів неустойки.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України, виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

У пункті 6.1 договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»від 22.11.1996 № N543/96-ВР розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем на суму заборгованості нарахована пеня у сумі 885,35 грн., яка на день прийняття рішення відповідачем не сплачена.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає, що вказаний розрахунок здійснений з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Позивачем на суму простроченої заборгованості нараховані три проценти річних в розмірі 143,52 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що він здійснений з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахування наведеного, суд задовольняє позов в сумі 1028,87 грн. у тому числі пеня в розмірі 885,35 грн., три проценти річних в розмірі 143,52 грн.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Севастопольський правовий центр» (вул. Комуністічна, 10 а, місто Севастополь, 99003, ідентифікаційний код 32789391) на користь Комунального підприємства Севастопольської міської Ради «Аррікон» (вул. Адмірала Октябрського, 8-2, місто Севастополь, 99011, ідентифікаційний код 20711909) 1028,87 грн., у тому числі пеня в розмірі 885,35 грн., три проценти річних в розмірі 143,52 грн., а також судові витрати - державне мито в розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Копії рішення направити сторонам.

Суддя

К.А. Остапова

Рішення оформлено та підписано

у відповідності до вимог статті 84 ГПК України

27.10.2008.