ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2008 р.

№ 2-25/2325-2008

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Дерепи В.І.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Партенітської селищної ради

на постанову

від 14.04.2008 р. Севастопольського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-25/2325-2008

за позовом

Партенітської селищної ради

до

ТОВ "Будівельна компанія "Артекс"

про

визнання недійсними рішень та

визнання недійсним договору

за участю представників:

від позивача

- не з'явились

від відповідача

- Скубенко В.Ф.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду АР Крим від 06.03.2008 р. (суддя Копилова О.Ю.) позов задоволено: визнано недійсним рішення 48-ої сесії 4-го скликання Партенітської селищної ради № 48-6 від 20.01.2006 р. "Про розгляд заяви генерального директора TOB "Будівельна компанія "Артекс" Петришина P.A."; визнано недійсним рішення 49-ої сесії 4-го скликання Партенітської селищної ради № 49-29 від 15.03.2006 р. "Про надання ТОВ "Будівельна компанія "Артекс" земельної ділянки у оренду"; визнано недійсним договір оренди землі від 16.02.2006 р., укладений між Партенітською селищною радою та ТОВ "Будівельна компанія "Артекс", на земельну ділянку (кадастровий номер :01:004:0008), площею 0,3000 га, у тому числі вулиці, площі, набережні - 0,2043 га, піски (включаючи пляжі) - 0,0957 га, яка знаходиться в смт. Партеніт, в районі бун № 10-12.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 р. (судді: Дугаренко О.В., Латинін О.А., Фенько Т.П.) рішення господарського суду АР Крим від 06.03.2008 р. скасовано, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, Партенітська селищна рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про задоволення позову місцевий господарський суд виходив з наявності правових підстав для визнання недійсними оспорюваних рішень Партенітської селищної ради та договору оренди землі за позовом самої селищної ради.

Апеляційний господарський суд правомірно не погодився з помилковими висновками місцевого господарського суду.

В силу ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 4 пункту "а" частини 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно пункту 15 частини 3 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільський, селищний, міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів.

Відповідно до положень ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Виходячи із наведених положень чинного законодавства України селищна рада не наділена повноваженнями щодо оспорювання в суді власних актів.

Також слід зазначити, що обов'язковою умовою визнання акта державного чи іншого органу недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорювані рішення прийняті Партенітської селищною радою, а ТОВ "Будівельна компанія "Артекс" права та охоронювані інтереси селищної ради у зв'язку із прийняттям нею рішень не порушувались.

За таких обставин, Партенітська селищна рада безпідставно пред'явила позов про визнання недійсними прийнятих нею ж рішень до ТОВ "Будівельна компанія "Артекс".

Наведене правомірно враховано апеляційним господарським судом при розгляді справи.

Крім того, в обґрунтування пред'явлених вимог Партенітська селищна рада посилалась на те, що оспорюваних рішень не було прийнято. Місцевий господарський суд безпідставно погодився з цим твердженням не врахувавши, що у такому випадку рішень, як юридичних фактів, не існує, а тому їх неможливо визнати недійсними. Водночас, зверненням до суду з позовом у даній справі селищна рада, заявивши вимогу про визнання рішень недійсними, фактично визнала їх існування як юридичних фактів.

Колегія суддів зазначає, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. В свою чергу, згідно ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Судом апеляційної інстанції спростовані помилкові висновки господарського суду першої інстанції та не встановлено правових підстав для визнання оспорюваних рішень та договору недійсними. За відсутності таких підстав, рішення 48-ої сесії 4-го скликання Партенітської селищної ради № 48-6 від 20.01.2006 р. "Про розгляд заяви генерального директора TOB "Будівельна компанія "Артекс" Петришина P.A.", рішення 49-ої сесії 4-го скликання Партенітської селищної ради № 49-29 від 15.03.2006 р. "Про надання ТОВ "Будівельна компанія "Артекс" земельної ділянки у оренду" та договір оренди землі від 16.02.2006 р. є такими, що відповідають чинному законодавству.

Висновки апеляційного господарського суду відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Партенітської селищної ради залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 р. у справі № 2-25/2325-2008 залишити без змін.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і В. Дерепа

М. Черкащенко