СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" жовтня 2008 р.

Справа № 01/49-11А.

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «ВІВ», м. Луцьк

до Департаменту містобудування
Луцької міської ради в особі інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю управління архітектури Департаменту містобудування Луцької міської
ради

третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1

про скасування дозволу №192 від
25.06.2007р. на виконання будівельних робіт

Суддя Якушева І. О.

при
секретарі Дзірба О.М.

за участю представників:

від позивача: Поха В.А. директор
ТзОВ фірми «ВіВ» (наказ №3 від 30.06.2003р.)

від
відповідача: Марчук С.В. (довір. від 30.09.08р.)

від третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (довір.
від 27.09.2007р.)

В судовому засіданні з 1.10.2008р. по
3.10.2008р. було оголошено перерву.

Суть спору: позивач в позовній заяві
на підставі ч.2 ст.18 Закону України «Про основи містобудування», ст.24 Закону
України «Про планування і забудову територій», ст. 41 Конституції України
просить скасувати дозвіл №192 від 25.06.2007р. на початок будівельних робіт по
реконструкції нотаріальної контори за адресою: м. Луцьк, вул. Сенатора, буд. №
1/1, виданий ОСОБА_1 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю
управління архітектури Департаменту містобудування Луцької міської ради. На
обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дозвіл №192 від
25.06.2007р. всупереч п.2.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт видано за відсутності документів, що засвідчують право
власності чи право користування (в тому числі на умовах оренди) земельною
ділянкою; будівельні роботи виконуються в порушення будівельних норм, без згоди
ТзОВ фірми «ВІВ», як власника суміжного приміщення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник Департаменту містобудування
Луцької міської ради у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні позову
не визнали, посилаючись на таке:

- рішенням виконавчого комітету
Луцької міської ради від 29.08.2006р. №440-1 «Про дозвіл на будівництво»
гр.ОСОБА_1 дозволено провести реконструкцію нотаріальної контори, що на
АДРЕСА_1 у м.Луцьку.

19.10.2006р. забудовником отримано
вихідні дані на проектування, на основі яких була розроблена та погоджена
проектна документація на реконструкцію нотаріальної контори на АДРЕСА_1.

25.06.2007р. інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю за заявою гр. ОСОБА_1 було видано дозвіл на
виконання будівельних робіт №192 на підставі:

а)          заяви забудовника;

б)          рішення виконавчого комітету Луцької
міської ради від 29.08.2006 №440-1 «Про

дозвіл на будівництво»;

в)          документів про призначення
відповідальних виконавців робіт: підписка працівника

технічного нагляду, підписка
виконавця робіт (виконроба), Наказ №7 від 21.06.2007 ПП «ТМС»

«Про проведення авторського
нагляду», зобов'язання представника авторського нагляду, висновок № 40 про
відповідність проекту санітарно-гігієнічним нормам та правилам від
03.05.20007р., експертний висновок ГУ МНС в Волинській області від 21.05.2007
№04/3063;

г) затвердженої в установленому
порядку проектної документації (будівельний генеральний план та паспорт фасаду
в двох примірниках, пояснювальна записка для реєстрації).

Таким чином, дозвіл на виконання
будівельних робіт №192 від 25.06.2007р. виданий у відповідності до ст.29 ЗУ
«Про планування і забудову територій», п.2.1. Наказу державного комітету
будівництва, архітектури та житлової політики України «Про затвердження
Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» № 273 від
5.12.2000р.

Однак, позивач в позовній заяві
посилається на відсутність при наданні дозволу на виконання будівельних робіт №
192 від 25.06.2007р. у гр. ОСОБА_1 правових документів на земельну ділянку.

Відповідно ч.2 п. 2.1. Наказу
державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України «Про
затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт» №273 від 5.12.2000р., у разі проведення реконструкції, реставрації,
капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, споруд та інших об'єктів
без зміни цільового призначення об'єкта замовник (забудовник) крім рішення
виконавчого органу відповідної ради, Київської та Севастопольської державної
адміністрації про дозвіл на будівництво подає також копію документа, що
посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмову згоду його
власника на проведення зазначених робіт.

Рішенням виконавчого комітету
Луцької міської ради від 29.08.2006 №440-1 «Про дозвіл на будівництво» гр.
ОСОБА_1 дозволено провести реконструкцію нотаріальної контори, що наАДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва на право власності
від 11.12.2002р. №733 гр. ОСОБА_1 належить на праві власності нотаріальна
контора на АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Луцької міської ради від 29.08.2006р. №440-1 гр.ОСОБА_1 дозволено здійснювати
реконструкцію нотаріальної контори.

Оскільки не змінюється цільове
призначення приміщення, то правові документи на земельну ділянку, передбачені
ч.3 ст.29 ЗУ «Про планування і забудову територій» не вимагаються.

Крім того, ч.4 Закону України «Про
планування і забудову територій» передбачено, що у разі здійснення
реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування для
отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що
посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його
власника на проведення зазначених робіт.

Таким чином, виходячи з
вищенаведених правових норм у разі здійснення реконструкції об'єктів
містобудування правові документи на земельну ділянку при наданні дозволу на
виконання будівельних робіт по реконструкції об'єктів містобудування не
передбачені.

Отже, дозвіл на дозвіл на виконання
будівельних робіт №192 від 25.06.2007р. виданий гр. ОСОБА_1 згідно з ч.4 Закону
України «Про планування і забудову територій», ч.2 п. 2.1. наказу Державного
комітету будівництва, архітектури та житлової політики України «Про
затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт»;

- порядок оформлення правових
документів на земельну ділянку багатоквартирного житлового будинку має свою
специфіку, врегульовану різними правовими актами, окрім Земельного кодексу
України.

В даному випадку на будинок №1 по
вул.Сенатора розроблений проект поділу прибудинкової території з визначенням
території, в якому є вбудовані приміщення юридичних осіб, крім того гр. ОСОБА_1
Луцьким міським управлінням земельних ресурсів надано довідку про визначення
грошової оцінки земельної ділянки №1355 від 14.08.2006р. на основі, якої
забудовник сплачує податок на землю.

Ухвалою господарського суду від
14.11.2007р. до участі у розгляді справи третьою особою на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі ст.53 КАС
України залучено ОСОБА_1 - приватного нотаріуса, якій видано дозвіл №192 від
25.06.200 початок будівельних робіт, що оспорюється позивачем.

ОСОБА_1  в письмовому поясненні на позов, її
представник в судовому засіданні пояснили:

-          будівельні роботи не проводяться , а
тому укладати договір оренди земельної ділянки не потрібно.

Нотаріальна контора загальною площею
24,8 кв.м. по АДРЕСА_1 належить на праві власності, що підтверджується
свідоцтвом про право власності серії ВЛ від 10.12.2002р.

Рішенням виконкому Луцької міської
ради №440-1 від 29.08.2006р. надано дозвіл провести реконструкцію нотаріальної
контори.

Положення ч.3 ст.29 Закону України
"Про планування і забудову територій" щодо правовстановлюючих
документів на земельну ділянку стосується того випадку, коли здійснюється
будівництво об"єкта нерухомості.

Відповідно до ч.4 Закону України
"Про планування і забудову територій" у разі здійснення
реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування для
отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що
посвідчує право власності будинок чи споруду, або письмова згода його власника
на проведення зазначених робіт;

-          твердження  позивача про
отримання його  згоди  на
проведення реконструкції не

грунтується на нормах закону,
оскільки це не передбачено жодним законодавчим актом.

Позивач не наводить жодних доказів
на підтвердження порушення будівельних норм, відхилення від проекту, доказів
про те, що реконструкція офісу перешкоджає користуванню земельною ділянкою, яку
орендує позивач.

В судовому засіданні 1.10.2008р.
представником позивача було заявлено клопотання про  встановлення факту невиконання відповідачем
по справі та третьою особою на стороні відповідача ухвали про забезпечення
позову від 25.10.2007р., яке судом відхилене у зв'язку з його необгрунтованістю
та відсутністю зв'язку між заявленим клопотанням та предметом спору. Разом з
цим згідно з постановою  2-го відділу ДВС
Луцького МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 4.12.2007р. (а.с. 107
т.1)  ухвала господарського суду про
забезпечення позову виконана в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від
30.01.2008р. розгляд справи зупинявся до розгляду господарським судом
Волинської області справи №04/11-75.

Ухвалою господарського суду від
25.10.2007р. до вирішення спору по суті було вжито заходи забезпечення позову
шляхом зупинення дії дозволу інспекції ДАБК Управління архітектури Департаменту
містобудування Луцької міської ради  №192
від 25.06.2007р. шляхом заборони ОСОБА_1 проводити будівельні роботи по
реконструкції нотаріальної контори  по
АДРЕСА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі  №01/49-11А
господарським судом Волинської області.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, господарський
суд

встановив:

згідно із Свідоцтвом на право
власності від 11.12.2002р. №733 ОСОБА_1 належить на праві власності нотаріальна
контора на АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Луцької міської ради від 29.08.2006р. №440-1 «Про дозвіл на будівництво»
ОСОБА_1 дозволено провести реконструкцію нотаріальної контори, що знаходиться у
АДРЕСА_1

19.10.2006р. ОСОБА_1 отримано
вихідні дані на проектування, на основі яких була розроблена та погоджена
проектна документація на реконструкцію нотаріальної контори на АДРЕСА_1.

25.06.2007р. інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю управління архітектури Департаменту
містобудування Луцької міської ради (надалі - інспекція ДАБК) за заявою ОСОБА_1
було надано дозвіл на виконання будівельних робіт №192, згідно з яким їй
відповідно до проектної документації дозволено реконструювати нотаріальну
контору по АДРЕСА_1.

5.10.2007р. ТзОВ фірма
"ВІВ" звернулася з позовною заявою до господарського суду про
скасування дозволу №192 від 25.06.2007р. на виконання будівельних робіт. На
обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТзОВ фірма
"ВІВ" є власником нежитлового приміщення площею 50,5 кв.м. по
АДРЕСА_1. Право власності на це приміщення визнано за ТзОВ фірма
"ВІВ" на підставі рішення господарського суду Волинської області від
9.08.2007р. по справі №7/128-75. Інспекція ДАБК, надавши ОСОБА_1 дозвіл на
виконання будівельних робіт №192 від 25.06.2007р., порушила право ТзОВ фірма
"ВІВ" як власника зазначеного суміжного приміщення на власний розсуд
розпоряджатися своїм майном, не отримала згоди товариства на будівництво;
порушила право ТзОВ фірми "ВІВ" як землекористувача - не погодила з
ТзОВ фірми "ВІВ" меж розподілу землі; всупереч вимог п.2.1. Положення
про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт дозвіл №192 від
25.06.2007р. видано за відсутності документів, що засвідчують право власності
чи право користування (в тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою;
будівельні роботи виконуються з порушенням будівельних норм, без згоди ТзОВ
фірми «ВіВ», як власника суміжного приміщення.

Позовна вимога ТзОВ фірми
"ВІВ" до задоволення не підлягає.

У відповідності із ст.ст.2, 104
Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом цих норм, правом на
пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а
суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і
охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен
встановити наявність в особи, яка звернулася, суб'єктивного матеріального права
або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність
права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про
відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин,
оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного
обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання
такого обов'язку від зобов'язаних осіб.

Підставами для визнання недійсним
акта є його невідповідність вимогам законодавства та/або  визначеній законом компетенції органу, який
видав цей акт. Ообов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у
зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів підприємства
чи організації - позивача у справі.

На обгрунтування порушення своїх
прав позивач посилається на те, що він є власником нежитлового приміщення
площею 50,5 кв.м. по АДРЕСА_1, суміжного із приміщенням, реконструкцію якого
проводить ОСОБА_1 При цьому позивач посилається на рішення господарського суду
Волинської області від 9.08.2007р. по справі №7/128-75, за яким було визнано
право власності на це приміщення за ТзОВ фірма "ВІВ".

Проте постановою Вищого
господарського суду України від 24.12.2007р. по справі №7/128-75 рішення
господарського суду від 9.08.2007р. по справі №7/128-75 було скасовано, а
справу передано на новий судовий розгляд.

Рішенням господарського суду від
28.03.2008р. по справі №04/11-75 (з врахуванням виправленої ухвалою
господарського суду від 14.04.2008р. описки) в позові ТзОВ фірми
"ВІВ" до Луцької міської ради, третьої особи - КП "ВОБТІ"
про визнання права власності відмовлено.

Додатково подані позивачем на
підтвердження права власності на
нежитлове приміщення площею 50,5 кв.м. по АДРЕСА_1 технічний паспорт КП
"Волинське ОБТІ", довідка ТзОВ фірми "ВІВ", фінансовий  звіт товариства за 6 місяців 2008 року не є
правовстановлюючими документами, а отже не є належними доказами на
підтвердження права власності позивача на об'єкт.

Як встановлено рішенням
господарського суду від 28.03.2008р. по справі №04/11-75 ТзОВ фірма
"ВІВ" є власником нежитлового приміщення площею 27 кв.м. за адресою:
м.Луцьк, вул.Сенатора, 1.

ТзОВ фірма "ВІВ" на
підставі рішення виконкому Луцької міської ради №63 від 23.02.2006р.  було проведено реконструкцію з розширенням
нежитлового приміщення  по АДРЕСА_1 під
магазин промислових товарів, проте на час розгляду справи №01/49-11А об'єкт не
прийнятий в експлуатацію державною приймальною комісією.

Відповідно до п.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Стверджуючи про те, що інспекція
ДАБК, надаючи ОСОБА_1 дозвіл на виконання будівельних робіт №192 від
25.06.2007р., не отримала згоди на будівництво ТзОВ фірма "ВІВ" як
власника суміжного приміщення, порушивши цим право товариства як власника
суміжного приміщення, позивач у встановленому законом порядку не довів
необхідності отримання його згоди в даному випадку, не навів норм законодавства
на підтвердження своїх доводів, не обгрунтував, яким саме чином він не може
розпоряджатися своїм майном, не навів доказів на підтвердження порушення
будівельних норм, відхилення від проекту, доказів про те, що реконструкція
офісу перешкоджає йому розпорядженню своїм майном.

На обгрунтування доводів про
порушення відповідачем видачею дозволу прав ТзОВ фірма "ВІВ" як
землекористувача позивач посилається на те, що він є співвласником
прибудинкової території, дане право власності є спільним частковим, забудовник
не подала згоди всіх співвласників, а відповідач, видаючи дозвіл, не отримав
згоди ТзОВ фірма "ВІВ" на будівництво.

В процесі судового розгляду
встановлено, що позивачу на підставі договору на право тимчасового користування
землею (в тому числі на умовах оренди), укладеного у 2000 році з Луцькою
міською радою, передано в тимчасове користування земельну ділянку площею 82
кв.м.

Відповідно до ст.88 Земельного
кодексу України, на яку посилається позивач, обгрунтовуючи порушення прав
землекористування, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою,
що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Із змісту наведеної норми закону
випливає, що погодження має бути в тому випадку, якщо здійснюється володіння,
користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній
частковій власності, тобто якщо кілька осіб - співвласників спільно набули у
власність одну земельну ділянку або ж об'єднали в одну, дві або більше земельні
ділянки.

Проте, доказів, які б свідчили про
те, що ОСОБА_1 та ТзОВ фірма "ВІВ" набули у спільну часткову
власність одну земельну ділянку позивачем не подано.

Разом з цим, із змісту ст.88
Земельного кодексу України не випливає обов'язку отримання згоди співвласника
земельної ділянки на будівництво.

З огляду на викладене, посилання
позивача не отримання згоди ТзОВ фірма "ВІВ" на будівництво
безпідставне.

Позивач посилається також на те, що
у зв'язку із забудовою ОСОБА_1 впритул до його земельної ділянки, він не має
змоги використовувати за призначенням надану йому в користування земельну
ділянку та обслуговувати свою будівлю, проте в чому це виявляється, не
обгрунтував.

Разом з цим, в договорі на право
тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) не зазначено
адреси земельної ділянки, виділеної позивачу, не вказано її цільового
призначення. Згідно з п.1.1. договору невід'ємною частиною договору є план
землекористування, проте такого плану, який би свідчив про встановлення меж
земельної ділянки в натурі, позивачем не подано.

Враховуючи наведене, в позові
товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ВІВ» до Департаменту
містобудування Луцької міської ради в особі інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю управління архітектури Департаменту
містобудування Луцької міської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування дозволу
№192 від 25.06.2007р. на виконання будівельних робіт слід відмовити у зв'язку з
недоведеністю позивачем порушень його прав видачею відповідачем дозволу ОСОБА_1
на будівництво.

Порушення ОСОБА_1 прав та інтересів
ТзОВ фірма "ВІВ" не позбавляє права товариства на захист своїх
інтересів у встановленому законом порядку.

Ухвалою господарського суду від
25.10.2007р. було вжито заходи забезпечення позову, які на підставі ст.118 КАС
України слід скасувати.

Керуючись ст.ст.2, 70, 71, 86, 104,
118, 160 - 163    Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. В позові товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «ВІВ» до Департаменту містобудування Луцької міської
ради в особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю управління
архітектури Департаменту містобудування Луцької міської ради,

третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 про
скасування дозволу №192 від 25.06.2007р. на виконання будівельних робіт
відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою господарського суду від 25.10.2007р.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя          І.О.Якушева

Дата виготовлення повного тексту
постанови по справі: 6.10.2008р.

Суддя
Якушева І. О.