ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/91

21.05.08

За позовом          Приватного підприємства "Удача Плюс", м. Київ

До          Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімхлорстрой", м. Київ

Про          визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача                    Марченко Д.П. - пред. по довір.

Від відповідача          не з’явився

В судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 ГПК України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним договору підряду та застосування наслідків недійсності.

Заявлені позовні вимоги Позивач мотивував тим, що між ним та Відповідачем 4 серпня 2007 року було укладено договір підряду, відповідно до якого Відповідач зобов‘язався виконати за завданням Позивача роботи з реконструкції житлового будинку по вул. Лепській, 19/7 у м. Києві, а Позивач зобов‘язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до умов укладеного договору сторони погодилися визначити окремими додатками до договору графік виконання робіт, загальну вартість робіт та договірну ціну, кошторисну документацію та графік оплати робіт.

Станом на сьогоднішній день зазначені додатки сторонами не погоджено, не складено та не підписано.

Таким чином, Позивач вважає, що під час підписання договору підряду сторонами не було погоджено істотні умови щодо предмету, ціни та строків виконання зобов‘язань за договором підряду.

З огляду на це, зобов‘язання сторін за договором підряду не відповідають нормам чинного законодавства, а тому мають бути визнані недійсними із застосуванням до сторін наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2008р. порушено провадження у справі та судовий розгляд спору призначено на 26.03.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2008р. розгляд справи було відкладено на 25.04.2008р., у зв’язку з неявкою представників відповідача.

В судовому засіданні 25.04.2008р. було оголошено перерву до 12.05.2008р. в порядку ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 21.05.2008р., у зв’язку з неявкою представників відповідача.

20.05.2008 р. Позивачем було подано до суду уточнення до позовної заяви про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності, якими Позивач просив покласти судові витрати у повному обсязі на Відповідача.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, представників у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до суду та ухилення від існуючого порядку врегулювання спору.

Особи, які беруть участь у справі визнаються повідомленими про судовий розгляд господарського спору оскільки ухвала про порушення провадження у справі надсилалась за юридичною адресою сторін і зокрема відповідача.

Відповідач клопотань про відкладення розгляду спору та наявність у нього поважних причини щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визнати причини його неявки до суду неповажними.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані по справі документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем та Відповідачем 4 серпня 2008 року було укладено Договір підряду №04/08 (надалі –«Договір»), відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. якого Відповідач зобов‘язався на власний ризик власними та залученими силами, засобами виконати за завданням Позивача роботи, пов‘язані з реконструкцією житлового будинку по вул. Лепській, 19/7 з розширенням частини надбудови додаткових поверхів і мансарди, а Позивач зобов‘язався в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти та оплатити виконану роботу у встановленому чинним законодавством та Договором порядку. Роботи проводяться на житловому будинку по вул. Лепській, 19/7 у м. Києві (надалі –«Об‘єкт»).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Відповідач розпочинає виконання робіт з моменту перерахування авансового платежу на його рахунок у розмірі, встановленому п. 3.2. розділу 3 Договору та надання фронту робіт.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що роботи на об‘єкті виконуються відповідно до графіку виконання робіт, який затверджується Позивачем.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що загальна вартість робіт за Договором визначається у протоколі погодження договірної ціни (Додаток №2), який узгоджується та підписується сторонами Договору.

Згідно з п.п. 3.2.-3.3. Договору до початку виконання робіт Позивач перераховує Відповідачу аванс у розмірі 40% від договірної ціни. Оплату за виконані роботи за цим Договором за дорученням Позивача може здійснювати інвестор Позивача на підставі та у відповідності до пункту 3.5. договору про дольову участь в інвестуванні будівництва житла, який був укладений між Інвестором та Позивачем. Інвестор має право за дорученням Позивача вносити свої внески в інвестування будівництва житла шляхом перерахування коштів на рахунки залучених Позивачем третіх осіб (підрядних, субпідрядних організацій тощо), які виконують роботи згідно п. 1.1. договору про дольову участь в інвестуванні будівництва житла.

Відповідно до п. 6.5.1. Договору Відповідач зобов‘язувався розробити та подати на затвердження Позивачу кошторисну документацію (Додаток №4).

Розділом 12 Договору встановлено, що до Договору додаються наступні додатки, які є його невід‘ємною частиною, а саме: графік виконання робіт (додаток №1), протокол погодження договірної ціни (додаток №2); графік оплати роботи (додаток №3); кошторисна документація (додаток №4).

Станом на сьогоднішній день зазначені додатки до Договору не сторонами не погоджено, не укладено та не підписано.

Платіжним дорученням №1112 від 27.09.2007 р. (копія є у матеріалах справи) на рахунок Відповідача інвестором Позивача –Сорокою В. Ф. у рахунок виконання зобов‘язань за Договором було перераховано грошові кошти у розмірі 65 000, 00 грн.

6 листопада 2007 року Позивач звернувся до Відповідача з претензією на суму 65 000, 00 грн. №103 (копія є у матеріалах справи), якою Позивач повідомляв Відповідача про те, що, на його думку, господарські зобов‘язання сторін за Договором є недійсними, оскільки не відповідають вимогам закону, та просив Відповідача повернути Позивачу перераховані на його користь грошові кошти у розмірі 65 000, 00 грн.

Зазначену претензію вручено Відповідачу не було у зв‘язку з тим, що Відповідач не знаходиться за своєю юридичною адресою, про що Позивача було повідомлено відділенням поштового зв‘язку відповідною телеграмою (копія є у матеріалах справи).

05.05.2008 р. комісією у складі юриста Позивача Марченка Д. П. та мешканців будинку №12 корпус 3 по бул. Кольцова у м. Києві Шапошніковою Т. Г. та Дем‘янцем В. Л. було складено Акт №1 (копія є у матеріалах справи), яким було встановлено, що Відповідач за адресою: бульвар Кольцова, 12, корпус 1 м. Київ 03194 не знаходиться.

Проаналізувавши матеріали справи, надані докази, пояснення представника Позивача, який брав участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України (надалі –«ГК України»), ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі –«ЦК України») суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 ГК України, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому ГК України, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 317 ГК України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено ГК України.

Статтею 318 ГК України передбачено, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх. Договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати: найменування сторін; місце і дату укладення; предмет договору (найменування об'єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом); строки початку і завершення будівництва, виконання робіт; права і обов'язки сторін; вартість і порядок фінансування будівництва об'єкта (робіт); порядок матеріально-технічного, проектного та іншого забезпечення будівництва; режим контролю якості робіт і матеріалів замовником; порядок прийняття об'єкта (робіт); порядок розрахунків за виконані роботи, умови про дефекти і гарантійні строки; страхування ризиків, фінансові гарантії; відповідальність сторін (відшкодування збитків); урегулювання спорів, підстави та умови зміни і розірвання договору.

Частинами 1-2 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб.

Згідно з ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Таким чином, оскільки предметом Договору є правовідносини Позивача та Відповідача з приводу виконання підрядних робіт з реконструкції житлового будинку, відповідно до норм чинного законодавства України сторони такого Договору зобов‘язані були під час укладення Договору погодити та закріпити у такому Договорі відповідні істотні умови, а саме: предмет, ціну та строк дії Договору.

З наданого до матеріалів справи Договору вбачається, що у Договорі сторонами не передбачено умови щодо предмету (найменування, кількості робіт та їх якості) та ціни Договору. Відповідні додатки до Договору, які повинні були містити вищевказані істотні умови Договору, сторонами Договору не укладалися, і у матеріалах справи будь-які докази зворотного відсутні.

З огляду на ці обставини , /укладений Договір не містить всіх, передбачених законодавством України обов‘язкових істотних умов, а отже є таким, що не відповідає вимогам закону, а тому підлягає визнанню його недійсним у судовому порядку.

Тому суд, проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані. У зв‘язку з цим, Договір підлягає розірванню з дня набрання рішенням суду чинності в порядку ч. 5 ст. 188 ГК України. Оскільки за Договором Відповідачем було одержано від Позивача грошові кошти у розмірі 65 000 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, то зазначена сума грошових коштів підлягає поверненню Відповідачем на користь Позивача у повному обсязі

Оскільки позов задоволено, то, згідно ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 15-16, 526, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 188, 193, 207, 208, 317, 318 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 32, 34, 35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним Договір підряду №04/08 від 04.08.2007 р., укладений між Приватним підприємством «Удача Плюс»(01021, м. Київ, вул. Лепська, 19/7, кв. 48; код за ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімхлорстрой»(03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 12, корп. 1; код за ).

3.          Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімхлорстрой»(03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 12, корп. 1; код за ) на користь Приватного підприємства «Удача Плюс»(01021, м. Київ, вул. Лепська, 19/7, кв. 48; код за ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 65 000 (шістдесят п‘ять тисяч) гривень, 650 (шістсот п‘ятдесят) гривень державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                     Н. І.Качан