ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.08                                                                                 Справа № 18/138пн.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом відкритого акціонерного товариства «Донбасенерго»в особі структурної одиниці – виробничо-експлуатаційного підприємства «Луганськкомуненерго», м. Щастя Луганської області

до Щастинської міської ради, м. Щастя Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –товариство з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка», м. Донецьк

про визнання права власності на нерухоме майно

за участю представників:

від позивача:           Страшко О.Й. за дов від 23.09.2008;

від відповідача:           не прибув;

від 3-ї особи:                    не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про визнання за ним права власності на об’єкт нерухомості –прибудову до матеріального складу, яка розташована за адресою: м. Щастя, вул. Гагаріна, 1 «0»/28;

Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.08.2008 № 628 проти позову не заперечує.

Третя особа відзив на позовну заяву суду не подала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві та в поясненнях від 09.09.2008 вказав, що прибудова до матеріального складу (щодо якої заявлено позовні вимоги) була побудована Луганською ТЕС ВАТ «Донбасенерго»власними силами за власні кошти.

Вказана будівля була передана на баланс структурній одиниці позивача –виробничо-експлуатаційному підприємству «Луганськкомуненерго»від колишньої його структурної одиниці –Луганської ТЕС, яка була реорганізована (як вказав позивач у позовній заяві).

Позивач звертався до міського голови м. Щастя з заявами від 16.10.2006 № 04/1955 та від 11.07.2007 № 04/1370 про оформлення права власності на зазначений об’єкт нерухомості.

Однак, виконавчий комітет Щастинської міської ради відповідями від 26.10.2006 № 787 та від 19.07.2007 № 569 відмовив позивачу в оформленні права власності посилаючись на неприйняття вказаного об’єкту в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

На підставі вказаних доводів позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений об’єкт нерухомості (прибудову до матеріального складу).

Докази будівництва спірної прибудови та докази введення її в експлуатацію позивач суду не подав.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.08.2008 № 628 проти позову не заперечує.

Третя особа відзив на позовну заяву суду не подала.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Позивач у позовній заяві зазначив підставою виникнення у нього права власності на об’єкт нерухомості те, що він сам його побудував (один структурний підрозділ побудував та передав іншому структурному підрозділу цієї ж юридичної особи об’єкт нерухомості).

Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації (абз. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про основи містобудування»закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2004 № 1243 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Вказаним порядком передбачено, що закінчені будівництвом об'єкти приймаються в експлуатацію державними приймальними комісіями, про що складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Держбудом (п. 9 Порядку).

Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт (п. 27 Порядку).

Підписаний і затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є підставою для укладення договорів про постачання на цей об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів води, газу, тепла та електроенергії і включення даних про цей об'єкт до державної статистичної звітності (п. 30 Порядку).

Таким чином, набуття права власності на новостворене майно можливо лише після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що повинно підтверджуватися актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Однак, позивач акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, суду не подав, вказавши, що у нього такий акт відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказом прийняття новоствореного об’єкту нерухомості в експлуатацію є акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Лише таким актом можливо підтвердити обставини про прийняття об’єкту в експлуатацію.

Якщо закінчений будівництвом об'єкта взагалі не вводився в експлуатацію, то для визнання права власності на цей об’єкт взагалі відсутні законні підстави (абз. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України).

Крім того, позивач пред’явив позов до відповідача –Щастинської міської ради, який не повинен відповідати за позовом.

Згідно рішенню виконавчого комітету Щастинської міської ради від 25.03.2003 № 38 «Про порядок оформлення права власності на об’єкти нерухомо мого майна»саме виконавчий комітет приймає рішення про оформлення права власності на об’єкті нерухомості, а не міська рада.

Тобто крім вищевказаного, позивач пред’явив позов до відповідача, який не повинен відповідати за позовом.

За таких обставин, в позові про визнання права власності на прибудову до матеріального складу, яка розташована за адресою: м. Щастя, вул. Гагаріна, 1-«0»/28, слід відмовити в зв’язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

23 вересня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 29 вересня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                           В.В. Корнієнко