ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/187

26.05.08

За позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

до Київського відділення спілки кооператорів та підприємців України

про стягнення 915,08 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: не з’явились

Калинчук В.В. –предст. за довір. №044/24-52 від 11.01.2008р.

(був присутній в судових засіданнях 07.05.08р., 21.05.08р., 23.05.08р.)

Від відповідача: Семенов А.В. –голова ради.

В судовому засіданні 26.05.2008р., за згодою відповідача, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення прийняте 26.05.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 21.05.2008р. по 23.05.2008р., з 23.05.2008р. по 26.05.2008р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»до Київського відділення спілки кооператорів та підприємців України про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оренду нежитлового приміщення –596,37 грн., заборгованості за постачання комунальних послуг –318,71 грн. та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушенні умов Договору свої зобов’язання щодо сплати орендних платежів та комунальних послуг належним чином не виконував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2008р. було порушено провадження у справі №35/187, розгляд справи призначено на 07.05.2008р.

В судовому засіданні 07.05.2008р. представником позивача були частково надані документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/187 від 02.04.2008р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 07.05.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/187 від 02.04.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №35/187 від 07.05.2008р., на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 21.05.2008р.

В судовому засіданні 21.05.2008р. представником позивача були надані документи на виконання вимог ухвали суду №35/187 від 07.05.2008р.

В судовому засіданні відповідачем було надано відзив на позов та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/187 від 02.04.2008р.

Представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього повністю.

В судовому засіданні 21.05.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 23.05.2008р.

В судовому засіданні представником позивача та відповідачем були надані документи до матеріалів справи.

Представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього повністю.

В судовому засіданні 23.05.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 26.05.2008р.

Позивач в судове засідання 26.05.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив.

Про місце, дату та час судового засідання позивач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 26.05.2008р. ані позивач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2003 року між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»(далі позивач) та Київським відділенням спілки кооператорів та підприємців України (далі відповідач) було укладено Договір №199 оренди нежитлового приміщення (далі Договір).

Термін дії Договору встановлювався з 01.08.2003р. по 31.12.2003р. (п.7.1. Договору).

Додатковою угодою №1 до договору оренди нежитлового приміщення у будинку житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»від 01.01.2004р. сторонами було погоджено продовжити термін дії Договору №199 з 01.01.2004р. до 01.05.2004р.

Відповідно до умов Договору (п.1.1.) орендодавець здає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення у будинку за адресою: вул. Велика Кільцева, 6, підвал, загальною площею 30,0 кв.м.

За користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендні платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1. Договору).

Орендні платежі сплачуються орендарем починаючи з місяця підписання акту приймання-передачі приміщення в оренду і по день його фактичного звільнення (п.2.1.4. Договору).

Орендні платежі сплачуються орендарем орендодавцю незалежно від результатів фінансово-господарської діяльності орендаря щомісячно до 10 числа поточного місяця (п.2.1.5. Договору).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач систематично не виконував своїх обов’язків в частині внесення плати за оренду житлового приміщення.

У зв’язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті орендних платежів станом на 28.02.2006р. складає 596,37 грн.

Згідно п.3.10. Договору, орендар зобов’язаний протягом місяця після підписання договору укласти договору про постачання комунальних послуг (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія і т.п.) з відповідними підприємствами-постачальниками та надати копії договорів орендодавцю. Плата за отримані комунальні послуги до укладання з постачальниками сплачуються орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця згідно виставленими рахунками.

За твердженням позивача договори про постачання комунальних послуг відповідачем укладені не були.

Крім того, відповідач систематично не виконував взяті на себе згідно Договору зобов’язання в частині сплати за отримані комунальні послуги.

У зв’язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за отримані комунальні послуги станом на 31.03.2006р. складає 318,71 грн.

Крім того, керуючись ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», позивач зазначив, що оскільки термін дії Договору закінчився 01.05.2004р. і відповідної заяви про припинення Договору від сторін не надходило, даний Договір вважається пролонгованим.

Відповідно до п. 6.7. Договору, в разі звільнення орендарем приміщення без письмового попередження, а також без складання акту про передачу приміщення в справному стані, орендар несе повну матеріальну відповідальність за нанесені у зв’язку з цим збитки у повному їх розмірі. При цьому орендар не звільняється від сплати орендної плати, експлуатаційних витрат, комунальних послуг до передачі приміщення по акту.

За твердженням позивача, відповідач фактично звільнив орендоване приміщення 28.02.2006р. не попередивши про це позивача, та не передавши приміщення по акту прийому-передачі, про що комісією позивача складено акт про звільнення нежилого приміщення від 28.02.2006р. (копія в матеріалах справи).

Відповідач проти позову заперечував. У відзиві на позов зазначив наступне.

01 серпня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №199 оренди нежитлового приміщення строком дії з 01.08.2003р. по 31.12.2003р.

Додатковою угодою №1 до договору оренди нежитлового приміщення у будинку житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»від 01.01.2004р. термін дії Договору № 199 від 01.08.2003р. було продовжено з 01.01.2004р. до 01.05.2004р.

Згідно п.7.3. Договору, після закінчення терміну дії договору (у разі відсутності відповідного договору на пролонгацію) приміщення має бути звільненим.

Листом №044/24-10086 від 30.08.2004р. позивач повідомив відповідача про те, що для оформлення документів на продовження строку дії Договору необхідно звернутися до Головного управління комунальної власності міста Києва.

За твердженням відповідача, останній не звертався до Головного управління комунальної власності міста Києва з вимогою продовжити строк дії Договору № 199 від 01.08.2003р.

З огляду на зазначене, на думку відповідача, між стронами відсутні договірні відносини.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів в розмірі 596,37 грн. та заборгованості за отримані комунальні послуги в розмірі 318,71 грн. останній вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до Акту обстеження приміщення нежитлової оренди від 29.07.04р. в приміщенні, загальною площею 30,0 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 6, опалення відсутнє.

Відповідач звертався до позивача шляхом направлення останньому листа №26 від 18.02.2004р., в якому повідомляв про відсутність в орендованому приміщенні комунальних послуг, крім освітлення та просив розглянути питання про скасування оплати за комунальні послуги, яких немає.

Між сторонами були підписані Акт звірки розрахунків №153 від 21.02.2006р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 793,14 грн., та Акт звірки розрахунків №154 від 21.02.2006р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 714,89 грн. (копії в матеріалах справи).

Відповідач повністю сплатив суму заборгованості, згідно зазначених актів, про що позивача було повідомлено листом №23-2-2/6 від 23.02.2006р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Пунктом 3 ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено обов’язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно п.1, п.3 с.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків рішенням Київської міської ради від господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно тверджень позивача, факт користування відповідачем об’єктом оренди у лютому 2006 року підтверджується листом від 23.02.2006р. №23-2-2/6.

Суд вважає, такі твердження позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки з наведеного листа вбачається, що у відповідача був відсутній доступ до об’єкту оренди, у зв’язку з діями позивача по заміні вхідних дверей.

Таким чином, вказаний лист підтверджує не факт користування об’єктом оренди у лютому 2006 року, а навпаки є підтвердженням того, що відповідач був позбавлений можливості користуватись вказаним приміщенням.

Також, не може бути прийнятий в якості належного доказу, акт від 28.02.2006р., наданий позивачем, про звільнення нежилого приміщення, оскільки останній складений в односторонньому порядку без участі повноважних представників відповідача.

Відповідно до п.2.1.4 Договору, орендні платежі сплачуються орендарем починаючи з місяця підписання акту прийняття –передачі приміщення в оренду і по день його фактичного звільнення.

Згідно матеріалів справи, між сторонами були підписані Акт звірки розрахунків №153 від 21.02.2006р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 793,14 грн., та Акт звірки розрахунків №154 від 21.02.2006р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 714,89 грн. (копії в матеріалах справи).

Відповідач повністю сплатив суму заборгованості, згідно зазначених актів, про що позивача було повідомлено листом № 23-2-2/6 від 23.02.2006р., а також підтверджується копіями платіжних квитанцій.

Таким чином, нарахування позивачем орендної плати в розмірі 596 грн. 37 коп. за період лютий –квітень 2006 року, слід визнати безпідставним та необґрунтованим, оскільки, позивачем не було надано належних доказів на підтвердження користування відповідачем орендованим приміщенням в цей період.

Щодо нарахування позивачем заборгованості в розмірі 318,71 грн. за комунальні послуги, слід зазначити, що останнім не було надано суду належних доказів на підтвердження вказаної суми боргу, а також не надано доказів, що саме відповідачем за вказаний період споживались відповідні комунальні послуги.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження обставин, наведених у відзиві на позов.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором №199 від 01.08.2003р. в розмірі 915 грн. 08 коп. є необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання повного

тексту рішення:19.06.2008р.