ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.10.2008

Справа №2-29/4881-2008А

За позовом – Комунального підприємства «Упорядкування міста», м. Алушта.

До відповідача – Державної податкової інспекції в м. Алушта, м. Алушта.

Про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання В.В. Романів

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Жижченко А. В., довіреність №02.9 – 3/178К від 29.04.2008р., керівник; Мусаєва Л. С., довіреність №178/02 від 18.06.2008р., представник.

Від відповідача – Патраш В. І., довіреність №3232/10 від 31.05.2007р., представник.

Суть спору: Комунальне підприємство «Упорядкування міста» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Державної податкової інспекції в м.Алушта про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень про застосування фінансових санкцій: № /0/1428 від 10.06.2005р. в сумі 1392,67 грн.; № /0/2161 від 06.09.2005р.в сумі 591,75 грн.; № /0 від 17.11.2005р. в сумі 520,65 грн.; № /0 від 15.05.2006р. з сумі 20852,65 грн.; № /0 від 02.06.2006р. в сумі 4325,51 грн.; № /0 від 30.08.2006р. в сумі 2932,50 грн.; № /0 від 26.12.2006р. в сумі 12956,50 грн.; № /0 від 19.01.2007р. в сумі 8967,51 грн.; № /0 від 12.04.2007р. в сумі 15553,53 грн.; № /0 від 24.05.2007р. в сумі 6673,02 грн.; № /0 від 27.06.2007р. в сумі 5308,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті неправомірних дій відповідача, кошти позивача, які були перераховані до державного бюджету, розподілялись відповідачем на власний розсуд, що приводило до застосування нових фінансових санкцій. При цьому позивач вказує на те, що він був позбавлений прав своєчасно мати передбачену законодавством інформацію про проведення невиїзних перевірок, своєчасно знайомитись з їх результатами, надавати пояснення, зауваження, документи, які підтвердили б необґрунтованість висновків відповідача, надати заперечення до актів і отримати на них відповідь.

Позивач вважає, що застосування відповідачем фінансових санкцій за порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань з ПДВ є безпідставними, не ґрунтується на вимогах законодавства України і суттєво порушує його законні права та інтереси.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що платник податку не має права за своїм розсудом розпоряджатись частиною того майна, яка у вигляді визначеної грошової суми належить внесенню до бюджету або позабюджетному цільовому фонду. Також відповідач вважає, що платник податку не має права здійснювати сплату поточного податкового зобов'язання у тому разі, якщо він має несплачений податковий борг з того ж податку. Такі дії платника податку не передбачені законом, більш того - суперечать встановленому державою порядку сплати податків.

Крім того, відповідач посилається на те, що позовні вимоги про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0/1428 від 10.06.2005р. в сумі 1392,67 грн.; № /0/2161 від 06.09.2005р.в сумі 591,75 грн.; № /0 від 17.11.2005р. в сумі 520,65 грн.; № /0 від 15.05.2006р. в сумі 20852,65 грн.; № /0 від 02.06.2006р. в сумі 4325,51 грн.; № /0 від 30.08.2006р. в сумі 2932,50 грн.; № /0 від 26.12.2006р. в сумі 12956,50 грн.; № /0 від 19.01.2007р. в сумі 8967,51 грн., заявлені позивачем поза межами строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України, на що позивач посилався та наполягав у своїх додаткових поясненнях від 07.10.2008р.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2007р. працівниками ДПІ у м. Алушті проведена невиїзна документальна перевірка КП «Упорядкування міста» з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ за період з 01.11.2005 року по 27.03.2007 року, згідно поданих податкових декларацій № 22491 від 20.10.2005 року, № 26108 від 18.11.2005р., № 28340 від 20.12.2005р., № 30975 від 19.01.2006р., № 2581 від 20.02.2006р.

Податкові зобов'язання з ПДВ згідно даних декларацій складають: декларація від 20.10.2005р. - 3 756,00 грн. за терміном сплати 30.10.2005 р.; декларація від 18.11,2005р. - 10 960,00 грн. за терміном сплати 30.11.2005 р.; декларація від 20.12.2005р. - 4 280,00 грн., за терміном сплати 30.12.2005р.; декларація від 19.01.2006р. - 7 228,00 грн. за терміном сплати 30.01.2006р.; декларація від 20.02.2006р. - 4 955,00 грн. за терміном сплати 02.03.2006р.

Відповідач посилається на те, що перевіркою встановлено порушення абз.1 п.п. 5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000р. (із змінами і доповненнями, далі - Закон України №2181-111), відповідно до якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації, впродовж десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.4.1.4 п.4.1. ст.4 Закону України № 2181-111.

Запрошення від 07.03.2007 року № 1286/10/15 на проведення даної перевірки отримано особисто під підпис головним бухгалтером підприємства Усачовою І.П. 07.03.2007 року. В даному запрошенні посадові особи позивача запрошувалися на проведення перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 23 березня 2007 року.

03 квітня 2007 року в присутності посадових осіб позивача керівника Овсянікова Г.М. та головного бухгалтера Усачьової І.П. проведена перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 427/15-2/24402016 від 03.04.2007 року. Акт перевірки підписаний посадовим особами позивача та представником ДПІ у м. Алушті. Один екземпляр акту отриманий головним бухгалтером Усачьовою І.П.

За результатами розгляду акту перевірки від 03.04.2007 року № 427/15-2/24402016 прийняте податкове повідомлення-рішення за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість № /0 на суму штрафних санкцій 15 553,53 грн. (50% від суми узгодженого податкового зобов'язання).

16.05.2007р. працівниками ДПІ у м. Алушті проведена невиїзна документальна перевірка КП «Упорядкування міста» з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ за період з 31.03.2006 року по 11.04.2007 року, згідно поданих податкових декларацій № 3359 від 13.03.2006 року, № 7075 від 20.04.2006р.

Податкові зобов'язання з ПДВ згідно даних декларацій складають: декларація від 13.03.2006р. -6 679,00 грн. за терміном сплати 30.03.2006 р.; декларація від 20.04.2006р. - 6 577,00 грн. за терміном сплати 03.05.2006 р.

Перевіркою встановлено порушення абз.1 п.п. 5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону України №2181-111), відповідно до якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації, впродовж десяти календарних днів, наступним за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.4.1.4 п.4.1. ст.4 Закону України №2181-111.

Запрошення від 07.05.2007 року № 2349/10/15 на проведення даної перевірки отримано особисто під підпис головним бухгалтером підприємства Усачовою І.П. 07.05.2007 року. В даному запрошенні посадові особи позивача запрошувалися на проведення перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 21 травня 2007 року.

16 травня 2007 року в присутності посадових осіб позивача керівника Овсянікова Г.М. та головного бухгалтера Усачьової І.П. проведена перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 601/15-2/24402016 від 16.05.2007 року. Акт перевірки підписаний посадовим особами Позивача та представником ДПІ у м. Алушті. Один екземпляр акту отриманий головним бухгалтером Усачьовою І.П.

За результатами розгляду акту перевірки від 16.05.2007 року № 601/15-2/24402016 прийняте податкове повідомлення-рішення за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість № /0 на суму штрафних санкцій 6 673,02 грн. (50% від суми узгодженого податкового зобов'язання).

18.06.2007р. працівниками ДПІ у м. Алушті проведена невиїзна документальна перевірка КП «Упорядкування міста» з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ за період з 31.05.2006 року по 04.06.2007 року, згідно поданої податкової декларації № 9464 від 22.05.2006 року. Податкове зобов'язання з ПДВ згідно даної декларації складає 10 077,00 грн. за терміном сплати 30.05.2006 р.

Перевіркою встановлено порушення абз.1 п.п. 5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону України №2181-111), відповідно до якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації, впродовж десяти календарних днів, наступним за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.4.1.4 п.4.1. ст.4 Закону України № 2181-111.

Запрошення від 08.06.2007 року № 3233/10/15 на проведення даної перевірки отримано особисто під підпис головним бухгалтером підприємства Усачовою І.П. 08.06.2007 року. В даному запрошенні посадові особи позивача запрошувалися на проведення перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 02 червня 2007 року.

18 червня 2007 року в присутності посадових осіб позивача керівника Овсянікова Г.М. та головного бухгалтера Усачьової І.П. проведена перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 783/15-2/24402016 від 18.06.2007 року. Акт перевірки підписаний посадовим особами Позивача та представником ДПІ у м. Алушті. Один екземпляр акту отриманий головним бухгалтером Усачьовою І.П.

За результатами розгляду акту перевірки від 18.06.2007 року № 783/15-2/24402016 прийняте податкове повідомлення-рішення за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість № /0 на суму штрафних санкцій 5 038,53 грн. (50% від суми узгодженого податкового зобов'язання).

В обґрунтування правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, відповідач посилається на п.п. 17.1.7, п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-111 от 21.12.2000р.(зі змінами та доповненнями), відповідно до якого, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу.

Згідно п.7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" (із змінами і доповненнями) №2181-111 від 21.12.2000р. податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами)-у рівних пропорціях.

Відповідач посилається на те, що платник податку не має права за своїм розсудом розпоряджатись частиною того майна, яка у вигляді визначеної грошової суми належить внесенню до бюджету або позабюджетному цільовому фонду. Також платник податку не має права здійснювати сплату поточного податкового зобов'язання у тому разі, якщо він має несплачений податковий борг з того ж податку.

Однак, суд вважає, що позов підлягає задоволенні у повному обсязі, у зв’язку з наступним.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з актів, складених за результатами перевірок, відповідачем встановлено порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, визначеного в деклараціях за травень, липень та серпень 2006 року.

На підставі актів перевірок та пп. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за затримку граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання, відповідач застосував до позивача спірними податковими повідомленнями - рішеннями фінансові санкції.

Згідно з п. 6.1.7. Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, податкове повідомлення про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань складається згідно з вимогами Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.01р. № 253, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.07.01р. під № 567/5758.

В основу податкового повідомлення може бути покладено виключно акт перевірки, який у відповідності до п.1.5 - 1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10 серпня 2005 р. N 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005р. за N 925/11205 (далі - Порядок № 327), повинен містити: тематизований виклад виявлених в ході перевірки фактів порушень, всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Вказане свідчить про те, що підставою для висновків про порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань можуть бути виключно первинні документи платника, зокрема платіжні доручення, підставою для застосування фінансових санкцій можуть бути виключно акти перевірок, складені у встановленому порядку на підставі первинних документів.

Суд встановив та це підтверджується актами перевірок, що нарахування фінансових санкцій здійснено відповідачем в автоматичному режимі на підставі даних особової картки, яка не є первинним документом. В актах в наявності запис, що при перевірці вибірково використовувались дані поданих позивачем декларацій з податку на додану вартість та дані особового рахунку.

У зв’язку з чим, суд приходить до висновку, що жодних первинних документів та даних бухгалтерського обліку КП „Упорядкування міста" відповідачем не досліджувалось.

Згідно з пп. 2.3.4. п.2.3 Порядку № 327 не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання.

В актах перевірок, на підставі яких винесені спірні податкові повідомлення - рішення, відображені необґрунтовані данні, які спростовуються первинними документами.

Пунктом 4 ст. 70 КАС України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд вважає, що акти перевірок, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення - рішення, не є належним доказом правомірності застосування до позивача фінансових санкцій.

Судом встановлено, що спірне податкове повідомлення - рішення № /0/1428 від 10,06.2005р., яким до КП «Упорядкування міста» були застосовані фінансові санкції в сумі 1392,67 грн. видане не на підставі акту перевірки, суд встановив, що в червні 2005 року перевірка ДПІ в м.Алушта на підприємстві не проводилась, даний факт підтверджується тим, що в спірному податковому повідомленні - рішенні № /0/1428 відсутнє посилання на акт перевірки. В спірному податковому повідомленні-рішенні є посилання лише на те, що підприємство затримало граничний строк сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в сумі 2785,33 грн., при цьому позивач жодного звітного періоду не декларував.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0/2161 від 06.09.2005р., яким до КП «Упорядкування міста» були застосовані фінансові санкції в сумі 591,75 грн. видане не на підставі акту перевірки, однак в серпні-вересні 2005 року перевірка ДПІ в м.Алушта на підприємстві не проводилась, даний факт підтверджується тим, що в спірному податковому повідомленні - рішенні № /0/2161 відсутнє посилання на акт перевірки. В спірному податковому повідомленні-рішенні лише є посилання на те, що позивач затримав граничний строк сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в сумі 1183,50 грн., при цьому позивач жодного звітного періоду не декларував.

Суд встановив, що спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 17.11.2005р. винесено на підставі акту перевірки № 144/15-2/22228962 без дати. Суд встановив, що позивачу взагалі не відомо про існування такого акту перевірки з таким номером без дати складання.

При цьому суд враховує, що акт перевірки № 144/15-2/22228962 без дати складення, також відсутній в матеріалах справи, та про це неодноразово були посилання позивача, але відповідач не підтвердив суду наявність (існування) цього акту.

17.11.2005 р. ДПІ в м. Алушта була проведена невиїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства КП „Упорядкування міста" за період з 20.04.2004 р. по 16.09.2005р. з питання своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 144/15-2/24402016 від 17.11.2005р.

З цього акту перевірки вбачається, що в ньому вказаний інший період перевірки - з 02.06.2004р. по 16.09.2005р.

Судом встановлено, що про проведення перевірки за десять робочих днів до її початку КП „Упорядкування міста" повідомлено не було, відповідач не надав суду доказів направлення і вручення посадовим особам підприємства такого повідомлення.

В акті перевірки вказано, що під час перевірки вибірковим методом використані: податкова декларація № 4333 від 20.04.2004р., податкова декларація № 6403 від 20.05.2004р., картка облікового рахунку. Картка облікового рахунку не є первинним документом, при цьому первинні документи позивача під час перевірки, відповідачем не досліджувались, акт перевірки містить дані, що не відповідають фактичним обставинам справи.

В акті перевірки вказано, що перевіркою встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, визначених в деклараціях за квітень 2004р. № 4333 від 20.04.2004р. та декларації № 6403 від 20.05.2004р.

В акті перевірки вказано, що платіжним дорученням № 188 від 16.09.2005р. позивачем сплачено за декларацією з ПДВ № 4333 від 20.04.2004р. суми 222,57 грн. недоїмки та 8,72 грн. пені, що не відповідає фактичним даним, оскільки платіжним дорученням № 188 від 16.09.2005р. КП „Упорядкування міста" сплачено ПДВ в сумі 1050,00 грн. за серпень 2005 року, про що свідчить призначення платежу, вказане в платіжному дорученні.

Крім того, в цьому акті перевірки вказано, що тим же платіжним дорученням № 188 від 16.09.2005р. підприємством сплачено за декларацією з ПДВ № 6403 від 20.05.2004р. суму 818,71 грн. недоїмки, що також не відповідає фактичним даним.

В порушення п.4.4 Порядку № 327, відповідачем акт перевірки складений разом зі спірним податковим повідомленням - рішенням і одночасно вручений посадовим особам підприємства, що фактично позбавило КП „Упорядкування міста" ознайомитись з актом до винесення рішення і надати на нього обґрунтовані заперечення.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 15.05.2006р. прийняте відповідно до акту перевірки, проведеної відповідачем № 700/15-2/24402016 від 15.05.2006р. Акт перевірки ґрунтується на ствердженнях відповідача, які не відповідають фактичним обставинам.

Так, 15.05.2006 р. ДПІ в м.Алушта була проведена невиїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства КП „Упорядкування міста" за період з 01.04.2004р. по 27.04.2006р. з питання своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 700/15-2/24402016 від 15.05.2006р. Про проведення перевірки за десять робочих днів до її початку КП „Упорядкування міста" повідомлено не було. В акті перевірки вказано, що під час перевірки вибірковим методом використані: податкові декларації № 6403 від 20.05.2004р., № 7210 від 21.06.2004р., № 9248 від 20.07.2005р., № 11205 від 19.08.2005р., № 12182 від 20.09.2006р., № 14739 від 20.10.2005р., № 17018 від 22.11.2005р., картка облікового рахунку 2004-2005-2006рр., платіжні доручення № 15 від 13.02.2006р, № 83 від 27.04.2006р. Як видно з тексту акта, перевірялось одночасно шість податкових декларацій, в тому числі, перевірялась декларація № 12182 від 20.09.2006р., яка на момент перевірки існувати не могла, так як перевірка проводилась 15.05.2006р. По тексту акту перевірки, вбачаються посилання вже на інші декларації, а у висновку знов вказуються ті декларації, які були зазначені спочатку, тобто, встановити, які саме декларації перевірялись відповідачем, неможливо. При цьому суд враховує, що відповідач не надав суду пояснення з цього приводу.

В акті перевірки вказано, що встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, визначених у вказаних деклараціях.

Відповідач в акті перевірки дійшов висновку, що платіжним дорученням № 15 від 13.02.2006р. позивач сплатив 4019,04 грн. недоїмки та 30,96 грн. пені з ПДВ по декларації № 6403 від 20.05.2004р., що не відповідає фактичним обставинам, оскільки платіжним дорученням № 15 від 13.02.2006р. позивач сплатив 4050,00 грн. ПДВ за грудень 2005 року, про що свідчить призначення платежу, вказане у платіжному дорученні.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 83 від 27.04.06р. позивач сплатив 1608,25 грн. недоїмки з ПДВ по декларації № 6403 від 20.05.2004р., що також не відповідає фактичним обставинам, оскільки платіжним дорученням № 83 від 27.04.2006р. позивачем було сплачено 40000,00 грн. ПДВ за лютий та березень 2006 року, про що свідчить призначення платежу, вказане у платіжному дорученні.

В тому ж акті перевірки відповідач зазначає, що платіжним дорученням № 83 від 27.04.06р. позивач сплатив: 6416,00 грн. недоїмки з ПДВ по декларації № 7210 від 21.06.2004р.; 9201,00 грн. недоїмки з ПДВ по декларації № 9248 від 20.07.2004р.; 11487,00 грн. недоїмки з ПДВ по декларації № 11205 від 19.08.2004р.; 5060,00 грн. недоїмки з ПДВ по декларації № 12182 від 20.09.2004р.; 3914,00 грн. недоїмки та 470,57 пені з ПДВ по декларації № 14739 від 20.10.2004р., що не відповідає фактичним обставинам.

В порушення п.4.4 Порядку № 327, відповідачем акт перевірки складений разом зі спірним податковим повідомленням - рішенням і одночасно вручений посадовим особам підприємства, що позбавило КП „Упорядкування міста" ознайомитись з актом до винесення рішення і надати на нього обґрунтовані заперечення.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 02.06.2006р., винесене на підставі акту перевірки, проведеної відповідачем № 819/15-2/24402016 від 02.06.2006р.

Акт перевірки ґрунтується на помилкових висновках відповідача.

02.06.2006 р. ДПІ в м.Алушта була проведена невиїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства КП „Упорядкування міста" за період з 01.11.2004 р. по 23.05.2006р. з питання своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 819/15-2/24402016 від 02.06.2006р. Про проведення перевірки за десять робочих днів до її початку КП „Упорядкування міста" повідомлено не було, хоча в акті вказано, що таке повідомлення від 30.05.2006р. № 2488/10/15 було одержано позивачем 02.05.2006р., тобто, за 28 днів до його видання.

Вказаною перевіркою встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, визначених у деклараціях за жовтень - листопад 2004 року, по яким позивачем частково були погашені зобов'язання.

Відповідач в акті перевірки зазначив, що позивач платіжним дорученням № 83 від 27.04.2006р. сплатив недоїмку в сумі 1843,18 грн. по декларації № 17018 від 22.11.2004р., що не відповідає фактичним обставинам, оскільки платіжним дорученням № 83 від 27.04.2006р. було сплачено ПДВ за лютий, березень 2006 року в сумі 40000,00 грн.

Також, відповідач в акті стверджує, що платіжним дорученням № 107 від 19.05.2006р. позивач сплатив 2066,82 грн. недоїмки та 231,45 грн. пені по декларації № 17018 від 22.11.2004р., та 1301,73 грн. недоїмки по декларації № 17505 від 15.12.2004р., що суперечить первинним документам, так як платіжним дорученням № 107 від 19.05.2006р. позивачем було сплачено 3600,00 грн. ПДВ за квітень 2006 року.

Відповідач в акті зазначив, що платіжним дорученням № 108 від 23.05.2006р. позивач сплатив 3439,27 грн. недоїмку та 428,67 грн. пеню по декларації № 17505 від 15.12.2004р., однак, платіжним дорученням № 108 від 23.05.2006р. було сплачено 6300,00 грн. ПДВ за квітень 2006 року, про що свідчить вказане призначення платежу.

Таким чином, відомості, на підставі яких відповідачем зроблений висновок про порушення позивачем граничного терміну сплати податкових зобов'язань не відповідають фактичним обставинам.

В порушення п.4.4 Порядку № 327, відповідачем акт перевірки складений разом зі спірним податковим повідомленням - рішенням і одночасно вручений посадовим особам підприємства, що позбавило КП „Упорядкування міста" ознайомитись з актом до винесення рішення і надати на нього обґрунтовані заперечення.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 30.08.2006р. винесене на підставі акту перевірки, проведеної відповідачем № 1264/15-2/24402016 від 30.08.2006р.

30.08.2006 р. ДПІ в м.Алушта була проведена невиїзна документальна перевірка дотримання податкового законодавства КП „Упорядкування міста" за результатами якої складений акт № 1264/15-2/24402016 від 30.08.2006р.

Суд встановив, що про проведення перевірки за десять робочих днів до її початку КП „Упорядкування міста" повідомлено не було, про що свідчить запис в акті перевірки про те, що повідомлення № 3686/10/15 від 22.08.06р. одержано посадовими особами підприємства 30.08.06р., тобто, разом з актом перевірки та спірним податковим повідомленням - рішенням.

В цьому акті перевірки вказано, що перевіркою встановлено порушення КП «Упорядкування міста» вимог іш.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, визначених у деклараціях за грудень 2004 року.

В акті перевірки відповідач знов посилається на платіжне доручення № 108 від 23.05.2006р., на яке посилався у попередньому акті перевірки, однак, тут відповідач стверджує, що цим платіжним дорученням позивач сплатив 2432,06 грн. недоїмки по декларації № 20415 від 20.01.2004р. Твердження відповідача не відповідає фактичним обставинам, оскільки платіжним дорученням № 108 від 23,05.2006р. було сплачено 6300,00 грн. ПДВ за квітень 2006 року, про що свідчить вказане в платіжному дорученні, призначення платежу.

В акті перевірки відповідач також стверджує, що платіжним дорученням № 128 від 30.06.2006р. позивач сплатив 2172,1 грн. недоїмки та 127,90 грн. пені по декларації № 20415 від 20.01.2004р., а платіжним дорученням № 155 від 28.07.2006р. по той же декларації сплатив 1260,84 грн. недоїмки та 172,19 грн. пені. Таке твердження не ґрунтується на первинних документах, бо платіжним дорученням № 128 від 30.06.2006р. позивач сплатив ПДВ за травень 2006 року в сумі 2300,00 грн., а платіжним дорученням № 155 від 28.07.2006р. - ПДВ за червень 2006 року в сумі 3000,00 грн.

В порушення п.4.4 Порядку № 327, відповідачем акт перевірки складений разом зі спірним податковим повідомленням - рішенням і одночасно вручений посадовим особам підприємства, що позбавило КП „Упорядкування міста" ознайомитись з актом до винесення рішення і надати на нього обґрунтовані заперечення.

Спірне податкове повідомлення - рішення № 000107Ї502/0 від 26.12.2006р. прийнято на підставі акту перевірки № 1974/15-2/24402016, проведеної відповідачем 22.12.2006р., при цьому в рішенні вказано, що при розрахунку штрафу застосовано 10%, 20% і 50%, що не відповідає Закону №2181, яким передбачено застосування однієї із вказаних ставок.

22.12.2006 р. ДПІ в м.Алушта була проведена невиїзна документальна перевірка з питання своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами якої складений акт № 1974/13-2/24402016 від 22.12.2006р. Про проведення перевірки за десять робочих днів до її початку КП „Упорядкування міста" повідомлено не було, про що свідчить запис в акті перевірки про вручення такого повідомлення 18.12.2006р. В акті перевірки вказано, що перевіряється п'ять податкових декларацій одночасно, в тому числі декларація № 1284 від 21.02.2005р., яка була надана поза межами перевіряємого періоду.

В акті перевірки вказано про порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, при цьому зазначено, що по вказаним в акті деклараціям підприємством були сплачені податкові зобов'язання, але ДПІ в м.Алушта ці платежі були спрямовані на погашення фінансових санкцій по податковим повідомленням та пені.

В акті перевірки зазначено, що платіжним дорученням № 253 від 20.11.2006р. позивачем сплачено 3832,00 грн. недоїмки по декларації № 1284 від 21.02.2005р., що не відповідає первинним документам, оскільки платіжним дорученням № 253 від 20.11.2006р. був сплачений ПДВ за жовтень 2006 року в сумі 12135,00 грн., про що прямо вказано в платіжному дорученні.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що цим же платіжним дорученням № 253 від 20.11.2006р. позивачем сплачено 4815,00 грн. недоїмки по декларації № 2244 від 21.03.2005р., що суперечить фактичним обставинам.

Також, в акті вказано, що тим же платіжним дорученням № 253 від 20.11.2006р. сплачено 1185,38 грн. недоїмки по декларації № 5559 від 20.04.2005р.

Відповідач стверджує, що платіжним дорученням № 270 від 29.11.2006р. позивач сплатив 2968,50 грн. недоїмки та 245,00 грн. пені по декларації № 5559 від 20.04.2005р., що не відповідає дійсності, оскільки таке платіжне доручення відсутнє.

Відповідач посилається на те, що платіжним дорученням № 282 від 18.12.2006р. позивач сплатив 635,12 грн. недоїмки по декларації № 5559 від 20.04.2005р., що не відповідає дійсності, оскільки платіжним дорученням № 282 від 18.12.2006р. позивач сплатив ПДВ за листопад 2006 року в сумі 16379,00 грн.

В тому ж акті відповідач зазначив, що платіжним дорученням № 282 від 18.12.2006р. позивач сплатив 6408,00 недоїмки по декларації № 9384 від 20.05.2005р. та 6069,00 недоїмки та 1209,68 пені по декларації № 11086 від 22.06.2005р., що також не відповідає дійсності.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 19.01.2007р. на підставі акту перевірки, проведеної відповідачем № 41/15-2/24402016 від 18.01.2007р. Про проведення перевірки за десять робочих днів до її початку КП „Упорядкування міста" повідомлено не було, про що свідчить запис в акті про те, що повідомлення № 61/10/15 від 11.01.07р. вручене посадовим особам 18.01.07р.

В акті перевірки вказано, що встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, при цьому зазначено, що по вказаним в акті деклараціям підприємством були сплачені податкові зобов'язання, але ДПІ в м.Алушта ці платежі були спрямовані на погашення фінансових санкцій по податковим повідомленням та пені.

В цьому акті перевірки є посилання на платіжне доручення № 282 від 18.12.2006р., яке описувалось у попередньому акті, але в цьому ж акті стверджується, що цим дорученням сплачена недоїмка в сумі 664,53 грн. по декларації № 14815 від 20.07.2005р.

Відповідач в акті стверджує, що платіжним дорученням № 301 від 29.12.2005р. позивач сплатив 1826,65 грн. недоїмки та 173,35 грн. пені по декларації № 14815 від 20.07.2005р., незважаючи на те, що у вказаному доручені визначене призначення платежу - ПДВ за листопад 2006 року.

Відповідач вказує на те, що платіжним дорученням № 1 від 04.01.2007р. позивач сплатив 9042,00 грн. недоїмки по декларації № 17959 від 22.08.2005р. та 4432,00 грн. недоїмки по декларації № 19514 від 20.09.2005р. Таке твердження не відповідає дійсності, бо платіжним дорученням № 1 від 04.01.2007р. сплачений ПДВ за грудень 2006 року в сумі 20338,00 грн.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 12,04.2007р. винесене на підставі акта перевірки, проведеної відповідачем № 427/15-2/24402016 від 03.04.2007р.

В акті перевірки вказано, що перевіряється п'ять податкових декларації одночасно, в тому числі декларація № 22491 від 20.10.2005р., надана поза межами перевіряємого періоду.

Вказаною перевіркою встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ, при цьому зазначено, що по вказаним в акті деклараціям позивач були сплачені податкові зобов'язання, але ДПІ в м.Алушта ці платежі були спрямовані на погашення фінансових санкцій по податковим повідомленням та пені.

При цьому, відповідач не прийняв до уваги, викладені в акті перевірки заперечення посадових осіб КП „Упорядкування міста".

Відповідач посилаючись на платіжне доручення № 1 від 04.01,2007р., яким був сплачений ПДВ за грудень 2006 року в сумі 20338,00 грн., стверджує, що саме цим платіжним дорученням позивач сплатив 2662,31 грн. недоїмки по декларації № 22491 від 20.10.2005р. Також відповідач стверджує, що 1093,69 грн. недоїмки та 132,93 грн. пені позивач за цією ж декларацією сплатив платіжним дорученням № 24 від 25.01.2007р., що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням сплачено 1500,00 грн. ПДВ за грудень 2006 року.

Платіжним дорученням № 31 від 20.02.2007р. позивач сплатив 12483,00 грн. ПДВ за січень 2007 року, про те, відповідач стверджує, що цим платіжним дорученням позивач сплатив 10960,00 грн. недоїмки та 966,96 грн. пені по декларації № 26108 від 18.11.2005р., та 308,77 грн. недоїмки по декларації № 28340 від 20.12.2005р. Платіжним дорученням № 74 від 15.03.2007р. позивачем був сплачений ПДВ в сумі 12073,00 грн. за лютий 2007 року, але в акті перевірки відображено, що цим дорученням сплачено: 218,49 грн. недоїмки та 988,95 грн. пені по декларації № 28340 від 20.12.2005р.; 7228,00 грн. недоїмки по декларації № 30975 від 19.01.2006р.; 3637,56 грн. недоїмки та 74,00 грн. пені по декларації № 2581 від 20.02.2006р. що спростовується призначенням платежу, вказаному в дорученні.

Суд встановив, що інші вказані в акті перевірки платіжні доручення у позивача відсутні.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 24.05.2007р. винесене на підставі акту перевірки, проведеної відповідачем № 601/15-2/24402016 від 16.05.2007р.

В акті перевірки вказано, що перевіряється дві податкові декларації одночасно, в тому числі декларація № 3359 від 13.03.2006р., надана поза межами перевіряємого періоду.

Вказаною перевіркою встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ. Згідно з додатком № 1 до акту перевірки, ДПІ в м. Алушта самостійно спрямовувала платежі підприємства на погашення фінансових санкцій і пені.

Відповідач в акті перевірки посилається на платіжні доручення, якими позивач сплачував недоїмку і які стали доказом здійснення порушення позивачем, але суд встановив, що тільки два з вказаних платіжних доручень фактично існують і ними був сплачений ПДВ, інших вказані платіжні доручення у позивача відсутні і порівнюючи їх номери вбачається, що у той період платіжних доручень з такими номерами у позивача бути не могло.

Так, у позивача є в наявності платіжне доручення № 105 від 06.04.2007р., яким був сплачений ПДВ за березень 2007 року в сумі 4000,00 грн. В акті перевірки вказано, що цим платіжним дорученням сплачено 3659,30 грн. недоїмки та 340,70 грн. пені по декларації № 3359 від 13.03.2006р., що не відповідає дійсності.

Платіжним дорученням № 110 від 11.04.2007р. позивачем сплачений ПДВ в сумі 12000,00 грн. за березень 2007 року. Відповідач в акті перевірки стверджує, що позивач сплатив 5948,62 грн. недоїмки та 1050,04 грн. пені по декларації № 7075 від 20.04.2006р.

Спірне податкове повідомлення - рішення № /0 від 27.06.2007р. винесене на підставі акту перевірки, проведеної відповідачем № 783/15-2/24402016 від 18.06.2007р.

Вказаною перевіркою встановлено порушення КП „Упорядкування міста" вимог пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що виразилося в порушенні граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з ПДВ. Згідно з додатком № 1 до акту перевірки, ДПІ в м.Алушта самостійно спрямовувала платежі підприємства на погашення фінансових санкцій і пені. В акті перевірки викладені заперечення посадових осіб КП „Упорядкування міста", які не прийняті до уваги відповідачем.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 152 від 14.05.2007р. позивач сплатив 45,32 грн. недоїмки по декларації № 9464 від 22.05.2006р., що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням позивач сплатив 8700,00 грн. ПДВ за квітень 2007 року.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 154 від 21.05.2007р. позивач сплатив 31,03 грн. недоїмки та 2,97 грн. пені, по декларації № 9464 від 22.05.2006р., що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням позивач сплатив 34,00 грн. ПДВ за квітень 2007 року.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 170 від 29.05.2007р. позивач сплатив 455,81 грн. недоїмки та 44,19 грн. пені по декларації № 9464 від 22.05.2006р., що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням позивач сплатив 500,00 грн. ПДВ за квітень 2007 року.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 169 від 29.05.2007р. позивач сплатив 1367,08 грн. недоїмки та 132,92 грн. пені по декларації № 9464 від 22.05.2006р., що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням позивач сплатив 1500,00 грн. ПДВ за квітень 2007 року.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 172 від 31.05.2007р. позивач сплатив 1829,25 грн. недоїмки та 170,05 грн. пені по декларації № 9464 від 22.05.2006р., що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням позивач сплатив 2000,00 грн, ПДВ за квітень 2007 року.

Відповідач в акті перевірки стверджує, що платіжним дорученням № 186 від 04.06.2007р. позивач сплатив 3360,91 грн. недоїмки та 333,36 грн. пені по декларації № 9464 від 22.05.2006р,, що не відповідає дійсності, оскільки вказаним платіжним дорученням позивач сплатив 4000,00 грн. ПДВ за травень 2007 року.

Так, викладені вище обставини свідчать про те, що в актах перевірок, на підставі яких винесені спірні податкові повідомлення-рішення, відповідач посилається на одні й ті ж платіжні доручення і у кожному акті та на свій розсуд вказує призначення платежу.

В Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженій наказом ДПА України від 11.06.03 р. N 290, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27.06.03 р. за № 522/7843, зазначено, що в платіжних документах суми податкового боргу і пені визначаються окремо існуючі форми платіжних документів про перерахування безготівкових коштів не дають можливості одним платіжним дорученням перерахувати і суму податку, і суму податкового боргу, і суму пені. Це можна зробити тільки різними платіжними документами, які заповнюються окремо на суму податкового боргу і окремо на суму пені. У платіжному дорученні необхідно зазначати «Сплата податку чи штрафної санкції або податкового боргу» - код сплати 101, «Сплата пені» - код сплати 106.

Суд встановив, що позивач надав платіжні доручення про сплату ПДВ оформлені належнім чином, які містять посилання на призначення платежів та прийняті банком до виконання і свідчать про сплату позивачем ПДВ, жодне платіжне доручення не містить призначення платежу - сплата боргу чи пені.

Підтвердженням того, що відповідач на свій розсуд розпоряджався коштами позивача, направленими на сплату поточних зобов'язань з ПДВ є також письмові повідомлення, з яких вбачається, що ДПІ в м.Алушта самостійно направляє сплачену підприємством суму податку за поточний період на погашення податкового боргу та пені, залишаючи непогашеним поточне зобов'язання.

Згідно з пп.3.1.1. п.3.1 ст. 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон 2181) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» відповідач має право на стягнення в судовому порядку податкової заборгованості.

Відповідач вважає, що він обґрунтовано зараховував поточні платежі позивача з ПДВ в рахунок боргу в порядку календарної черговості його виникнення, при цьому посилається на п.7.7 ст.7 Закону 2181.

Однак, суд не згоден з такою позицією відповідача у зв’язку з наступним.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти виключно на підставах, в межах повноважень та методами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користатися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 316-318 ЦК України, КП „Упорядкування міста" є власником свого майна, в тому числі власних грошових коштів.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, використовує, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власника права власності.

Зі ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини від 20.03.1952р., ратифікованого Законом № 475/97-ВР вбачається, що будь-які обмеження з використання юридичною особою власного майна, зокрема коштів, можливе лише за згодою такого платника податків, або за рішенням суду.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету (далі - Інструкція), проводяться органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи, операції на особових рахунках платників податків проводяться в хронологічному порядку на підставі первинних документів платника податків та визначених в них призначень платежів.

Тобто, органи податкової служби ведуть облік на підставі наданих платниками податків декларацій та сплачених ними сум до бюджету на підставі вказаного ними в первинних документах призначень платежів.

Пунктом 11.4 Інструкції визначено, що під погашенням податкового боргу за певним видом платежу слід розуміти зменшення абсолютного значення від'ємного сальдо розрахунків платника з бюджетом та пені, підтверджене відповідним документом. Таким чином, доказом самостійної сплати податкового боргу платником податку може бути лише його документи (платіжні доручення) з відповідним призначенням платежу.

Відповідно до ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних доказів того, що нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями - рішеннями здійснено вірно та правомірно, на підставі первинних документів позивача, ДПІ в м.Алушта не надано.

Суд не приймає доводи відповідача, щодо пропущення позивачем річного строку позовної давності, передбаченого ст. 99 КАС України, для оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень № /0/1428 від 10.06.2005р. в сумі 1392,67 грн.; № /0/2161 від 06.09.2005р.в сумі 591,75 грн.; № /0 від 17.11.2005р. в сумі 520,65 грн.; № /0 від 15.05.2006р. в сумі 20852,65 грн.; № /0 від 02.06.2006р. в сумі 4325,51 грн.; № /0 від 30.08.2006р. в сумі 2932,50 грн.; № /0 від 26.12.2006р. в сумі 12956,50 грн.; № /0 від 19.01.2007р. в сумі 8967,51 грн., у зв’язку з наступним.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 100 КАС України передбачає, що у разі пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до п.п. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, Законом № 2181, передбачений іншій строк (1095 днів), в межах якого, суб’єктом господарювання може бути поданий позов до суду про оскарження податкових повідомлень-рішень.

Суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання нечинними спірних податкових повідомлень-рішень від: 10.06.2005р.; 06.09.2005р.; 17.11.2005р.; 15.05.2006р.; 02.06.2006р.; 30.08.2006р.; 26.12.2006р.; 19.01.2007р., в межах 3-ри річного строку, а саме – 28.03.2008р., та відповідно позивачем не пропущений, встановлений законом, строк позовної давності.

За викладених обставини, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вступна та резолютивна чистини постанови оголошені – 07.10.2008р.

Повний текст постанови оформлений та підписаний – 10.10.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Алушта: № /0/1428 від 10.06.2005р. в сумі 1392,67 грн.; № /0/2161 від 06.09.2005р. в сумі 591,75 грн.; № /0 від 17.11.2005р. в сумі 520,65 грн.; № /0 від 15.05.2006р. з сумі 20852,65 грн.; № /0 від 02.06.2006р. в сумі 4325,51 грн.; № /0 від 30.08.2006р. в сумі 2932,50 грн.; № /0 від 26.12.2006р. в сумі 12956,50 грн.; № /0 від 19.01.2007р. в сумі 8967,51 грн.; № /0 від 12.04.2007р. в сумі 15553,53 грн.; № /0 від 24.05.2007р. в сумі 6673,02 грн.; № /0 від 27.06.2007р. в сумі 5308,53 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства «Упорядкування міста» (АР Крим, м. Алушта, вул. Таврійська, 2, код в ЄДРПО України 24402016) витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

4.          Виконавчий лист видати після набрання постановою суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.