ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.08                                                                                 Справа № 9/144.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного відкритого акціонерного товариства Групова збагачувальна фабрика "Луганська" ДХК "Луганськвугілля", м. Луганськ

до Закритого акціонерного товариства Групова збагачувальна фабрика "Луганська", с. Білоріченське Лутугинського району Луганської області

про стягнення 851739 грн. 25 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Колесніков Ю.О., довідка ЄДР № 2762 від 14.11.07,

від відповідача – Рогова Д.О., дов. № 878 від 08.04.08,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем, ДВАТ ГЗФ "Луганська", заявлена вимога про стягнення з відповідача, ЗАТ ГЗФ "Луганська", збитків за договором № 93 від 04.01.07 у розмірі 851 739 грн. 25 коп.

Заявою про уточнення позовної заяви від 26.08.08 № 90, позивач фактично збільшив суму позову та просить стягнути з відповідача суму збитків за договором № 93 від 04.01.07 у розмірі 1 310 368,08 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі… збільшити розмір позовних вимог.

Оскільки позивач скористався своїм правом щодо збільшення розміру позову, суд, вирішуючи спір, виходить із збільшеного його розміру.

Відповідач, ЗАТ ГЗФ "Луганська", відзивом на позовну заяву, наданим у судовому засіданні, просить відмовити у задоволенні позову з огляду на таке.

04.01.07 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 93, якому передував договір № 7 від 04.01.07 на передачу відходів вуглезбагачення, за яким відповідач зобов'язався здійснювати передачу цього майна, а позивач –прийняти його для розміщення у своєму сховищі.

У зв'язку з тим, що обладнання та спорудження було не придатне для використання, був укладений договір на експлуатацію, який за правовою природою є договором підряду –спірний договір № 93 від 02.01.07.

Оскільки у позивача відсутній обслуговуючий та ремонтний персонал, служба нагляду та матеріально-технічного постачання, відповідач за спірним договором взяв на себе обов'язок щодо здійснення обслуговування, поточного та капітального ремонту обладнання та споруд, тому спірний договір не є договором оренди. Крім того, майно, яке зазначене в акті прийому-передачі, в оренду не передавалось, тому, на думку відповідача, цей акт є недійсним.

У червні 2007 року КРУ в Луганській області (далі –КРУ) здійснило перевірку фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.05 по 01.05.07 та склало акт перевірки № 110-21/21 від 17.07.07, який взятий за основу позову.

Відповідач вважає, що КРУ надана невірна правова оцінка договірних відносин між позивачем та відповідачем як орендних, в акті КРУ сума збитків не визначена взагалі.

Крім того, за період з 01.12.06 по 01.02.08 відповідач здійснював витрати з обслуговування, поточного та капітального ремонту обладнання на суму 1 401 911,83 грн.

У судовому засіданні відповідач надав копію науково-технічного звіту обстеження гідротехнічних споруд для подальшої експлуатації секції № 2 хвостосховища в якості доказу того, що обладнання та спорудження було не придатне для використання.

В обгрунтування вимоги позивач посилається на вищезгаданий договір № 93 від 04.01.07, за яким у зв'язку з відсутністю персоналу, служби нагляду та матеріально-технічного постачання, позивач передав, а відповідач прийняв в експлуатацію обладнання та споруди відповідно до додатку № 1.

У червні 2007 року була проведена перевірка КРУ щодо фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.05 по 01.05.07 та складений акт перевірки № 110-21/21 від 17.07.07, за яким було встановлено використання майна, яке входить до єдиного комплексу збагачувальної фабрики. Фахівцями КРУ правовідносини між позивачем та відповідачем були визначені як орендні (аркуш акту КРУ 23 –а.с. 45). На думку КРУ щорічна сума за користування майном, переданим за спірним договором № 93 становить 655 184,67 грн., щомісячна –54 598,67 грн., а фактична, враховуючи попередні договірні стосунки між сторонами, за період з 01.08.04 по 01.05.07 –1 801 789,11 грн. (а.с. 46).

Позивач стверджує, що на підставі акту КРУ заборгованість відповідача за період з 04.01.07 по 31.01.08 (спірний договір було розірвано за листом позивача від 21.01.08) становить 851 739,25 грн., які й просить стягнути, а з урахуванням заяви про уточнення, оскільки користування майном здійснюється до теперішнього часу, - 1 310 368,08 грн. 08 коп.

Виходячи з умов договору № 93 від 04.01.07 відносини позивача та відповідача стосуються передачі відповідачу обладнання та споруд (майнового комплексу), що передавався за раніше укладеним договором оренди від 24.06.04 (а.с. 20-22), для здійснення експлуатації (обслуговування, ремонту).

Строк дії спірного договору –до 31.12.07, за відсутністю відповідних заяв про його розірвання він вважається пролонгованим на той же строк та на тих самих умовах (п. 3.2 договору № 93 від 04.01.07), строк дії договору оренди –до 24.06.04 та уразі відсутності відповідних заяв про припинення його дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах (п. 10.8 договору оренди від 24.06.04).

Оцінивши доводи позивача, відповідача і надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 04.01.07 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 93, якому передував договір № 7 від 04.01.07 на передачу відходів вуглезбагачення, за яким відповідач зобов'язався здійснювати передачу цього майна, а позивач –прийняти його для розміщення у своєму сховищі.

Предметом спірного договору № 93 є передача в експлуатацію обладнання та споруд відповідно до додатку № 1. Основним обов'язком відповідача за цим договором було:

·          здійснення експлуатації переданого майна за договором оренди від 24.06.04 та за спірним договором як цілісного виробничого комплексу,

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення договору оренди від 24.06.04 у позивача не було повноважень на передачу майна, яке було предметом спірного договору № 93 (хвостосховище, греблі, трубопровід тощо), в оренду відповідача.

Це зумовлювалось наступним:

Ш          ухвалою господарського суду Луганської області від 20.03.03 було порушено провадження по справі № 9/59 про банкрутство ДВАТ "ГЗФ "Луганська". 11.06.04 комітет кредиторів підприємства надав згоду на укладання договору оренди цілісного виробничого комплексу та такий договір був укладений 24.06.04.

Ш           8 липня 2003 року та 10 вересня 2003 року були прийняті рішення Веселотарасівської сільрадою за №№ 51 та 68 Про визнання майна безхазяйним, відповідно до яких відходи вуглезбагачення у кількості 7340000 тн., що знаходились у комплексі мулонагромаджувачів та належали підприємству ДВАТ "ГЗФ "Луганська", були визнані безхазяйними. 12 серпня та 24 вересня ці відходи були реалізовані на брокерській конторі № 11 ІТЦ "Професіонал".

Ш          питання про власність на вказані відходи розглядалися у господарському суді Луганської області і в якості забезпечення позовів судом були винесені ухвали про накладання арешту на майно.

У червні 2007 року була проведена перевірка КРУ щодо фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.05 по 01.05.07 та складений акт перевірки № 110-21/21 від 17.07.07, за яким було встановлено використання майна, яке входить до єдиного комплексу збагачувальної фабрики. Фахівцями КРУ правовідносини між позивачем та відповідачем були визначені як орендні. На думку КРУ щорічна сума за користування майном, переданим за спірним договором № 93 становить 655 184,67 грн., щомісячна –54 598,67 грн., а фактична, враховуючи попередні договірні стосунки між сторонами, за період з 01.08.04 по 01.05.07 –1 801 789,11 грн.

Щодо орендних правовідносин стосовно спірного майна.

За правилами ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму.

Оскільки мова йдеться про державне підприємство та державне майно, то при укладенні договору оренди з позивачем повинні застосовуватись вимоги Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі –Закон). Відповідно до вимог Закону при передаванні цілісного майнового комплексу в оренду орендодавцями майна є:

·          Фонд державного майна –щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна,

·          Органи, уповноважені Верховною радою АРК і органами місцевого самоврядування управляти майном –відносно цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить АРК або знаходиться в комунальній власності,

·          Підприємства –відносно окремого індивідуально-визначеного майна, а з дозволу вищезгаданих орендодавців – також відносно цілісних майнових комплексів, структурних підрозділів та нерухомого майна.

Істотними умовами договору оренди відповідно до ст. 10 Закону є:

- об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- термін, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення;

- виконання зобов'язань;

- забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Як вбачається зі спірного договору № 93 від 04.01.07 він ані за формою, ані за змістом не відповідає вимогам Закону. Крім того, позивач не надав докази передавання спірного майна в оренду за актом прийому-передачі.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в акті перевірки № 110-21/21 від 17.07.07 КРУ помилково визначило правовідносини за спірним договором № 93 як орендні.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що за своєю природою спірний договір не є договором оренди, правовідносини за цим договором, враховуючи його зміст, були відносинами підряду.

Суд, вирішуючи цей спір, враховує, що відповідач за спірним договором здійснював протягом грудня 2006 –липня 2008 років обслуговування, поточний та капітальний ремонт обладнання та споруд на загальну суму 1 401 911,83 грн., що підтверджується наявними у справі доказами (том 1, а.с. 76 –152, том 2, а.с. 1 –25).

Зважаючи на викладене та наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що позивач не довів спричинення йому збитків за договором № 93 від 04.01.07 у розмірі 1 310 368,08 грн., тому у задоволенні позову слід відмовити.

У судовому засіданні за згодою представника позивача та відповідача була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 –85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 06.10.08.

Суддя                                                                      А. Ворожцов