СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09.07.08
Справа №  7/252/08

Суддя   Кутищева Н.С.

За позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю “Львівський лікеро-горілчаний                        Торговий Дім”, м.
Львів до відповідача  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Запоріжжя                       про стягнення  8173,46 грн. Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача          Мовчок А.О., дов. б/н від 01.05.2008
р.

Від відповідача      не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов  про стягнення з відповідача на користь
позивача 8173,46 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу № ЗП/503 від
20.11.2007 р.

15.05.2008 р. порушено провадження
у справі, розгляд якої призначений на 09.07.2008 р., про що сторони були
повідомлені належним чином.

Відповідач 09.07.2008 р.  в судове засідання не з'явився, вимоги суду,
викладені в попередній  ухвалі суду, не
виконав, відзив та інші витребувані документи суду не надав, свого повноважного
представника в судове засідання не направив без поважних причин.

В
судове засідання 09.07.2008 р. представник відповідача не з'явився,  вимоги суду, викладені попередніх ухвалах суду
не виконав, відзив та інші витребувані документи суду не надав, свого
повноважного представника в судове засідання без поважних причин не направив.

Згідно з “Нормативами частоти
обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків
і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень,
періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв'язку України № 115
від 05.08.1994 р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний
строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її
здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати  - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12
годин термін проходження поштового відправлення
збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України              № 04-5/609 від 31.05.2002 р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93  ЦК України, місцезнаходження юридичної особи
визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно ст. 22 ГПК України,
сторони  зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав  і охоронюваних законом інтересів
другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов'язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його
представника в судове засідання не звільняє відповідача від  виконання вимог суду, викладених в
попередніх  ухвалах суду і направлення
суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив
на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу
може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для
вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не
скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду
відзив  на позовну  заяву чи доказів заперечення (при наявності
таких, чи доказів виконання договірних зобов'язань).

За клопотанням представника
позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації
судового процесу.

Справу розглянуто в порядку ст. 75
ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи закінчено 09.07.2008 р. оголошено рішення суду в повному
об'ємі.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2007 р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № ЗП/503 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1 договору, позивач
передає у власність, а відповідач приймає та оплачує алкогольні та
безалкогольні напої продукти харчування та промислові товари (надалі-товар),
згідно замовлення за ціною, кількістю та за іншими умовами, узгодженими
сторонами.

На виконання умов договору, позивач
поставив відповідачу товар, що підтверджується товарно-транспортними
накладними, що долучені до матеріалів справи: серії 01 АААП № 009617 від
21.11.2007 р. (на суму 2575,92 грн.), № 528275 від 29.11.2007 р. (на суму
2286,00 грн.),  № 154477 від 27.12.2007
р. (на суму 5986,80 грн.) та видатковими накладними: № ТД -0236482 від
21.011.2007 р. (на суму 35,64 грн.), № ТД- 0244091 від 29.11.2007 р. (на суму
35,64 грн.), накладні підписані уповноваженими особами і мають печатки сторін
по договору.

Відповідно до підпункту 3.1.
договору, відповідач зобов'язався здійснювати
оплату за товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з
дати поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на вказаний у даному
договорі розрахунковий рахунок позивача.

Відповідач оплату отриманої продукції
здійснив частково.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору…           Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526
Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що
на момент  звернення позивача до суду
заборгованість відповідача за договором
фактично складала 8173,46 грн.

Однак, відповідач погасив
після  порушення провадження у справі
частину суми основного боргу за договором, перерахувавши на розрахунковий
рахунок позивача   1000,00 грн.
(банківський витяг від 16.05.2008 р.).

За таких обставин, провадження у
справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1000 грн. підлягає  припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України через відсутність предмету спору.

На момент розгляду справи по суті
відповідач має заборгованість в сумі 7173,46 грн., доказів її погашення не
надав, вимога позивача про  стягнення
7173,46 грн. належить задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки основний борг
погашено ним після звернення позивача з позовною заявою до суду.

Керуючись ст. 526, Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу    України,   ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, п.
1-1 ст. 80, ст. ст. 82,  84,  85 Господарського процесуального кодексу
України,  суд

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,                               р/р НОМЕР_1, ЗРУ
КБ “Приватбанк”, МФО НОМЕР_2, код НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю “Львівський лікеро-горілчаний Торговий Дім” (79024, м. Львів,
вул. Кордуби, буд. 2 А, р/р 0601 в ЛФ АБ “Брокбізнесбанк”, МФО
325774, код 32483182) 7173,46 грн. основного боргу, 102,00 грн. державного мита
та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.  Видати наказ.

3.          В частині стягнення основного боргу в
сумі 1000,00 грн. провадження по справі припинити.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його прийняття.

Суддя
Н.С. Кутіщева