СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
квітня 2008 р.

11:50

Справа
№  6/193/08

17.04.2008 р. 11 год. 50 хв. м. Миколаїв,
Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський
суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко
О.О.

За
позовом:
Державної податкової інспекції в Заводському районі м. Миколаєва, м.
Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А.

До
відповідача:                    Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

П
Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:                 Кириленко Л.П., довіреність №
55/9/10-00 від 03.03.08 р.

Від відповідача:             не з'явився.

Предмет
спору:
стягнення  заборгованості  в сумі 729,37 грн.

Відповідач  заперечень проти позову не надав, представник
у судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Відповідач
як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа зареєстрований  Миколаївським міськвиконкомом за НОМЕР_2, про
що свідчить копія свідоцтва від 13.04.2004 р.

Відповідно
до ст. 3 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” від 23.03.1996  № 98/96-ВР
відповідач займався діяльністю, що підлягає патентуванню, та відповідно до
вимог вказаного Закону за поданою 09.01.2007 року заявкою   отримав торговий патент серії НОМЕР_3.

Відповідно
до п. 4 ст. 3 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” від 23.03.1996  № 98/96-ВР
рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2000 року № 26/5  встановлено вартість патенту на здійснення
діяльності у сфері громадського харчування у м. Миколаєві за кожен календарний
місяць в розмірі 105,00 грн.

Як
свідчить акт від 05.03.2008 року № 606/15-335-, відповідач, в
порушення п.5 ст. 3 Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” від 23.03.1996
№ 98/96-ВР,  в квітні -жовтні
2007  не
здійснив в повному обсязі оплату за торговий патент, в результаті чого
утворилась заборгованість в сумі 729,37 грн., що підтверджується розрахунком
суми боргу (а.с. 5, 12).

Згідно
п. 3 ст. 9 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” контроль за дотриманням вимог
цього  Закону  здійснюється державними   податковими
органами.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні
податкові інспекції мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів  суми
недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.
Фінансові (штрафні) санкції, суми пені сплачуються платниками податків
добровільно або стягуються у судовому порядку.

Враховуючи, що станом на день
розгляду справи заборгованість залишилась несплаченою, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 94, 158-163 Кодексу
Адміністративного судочинства України, - суд

ПОСТАНОВИ В :

1.   Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1на користь Місцевого бюджету
Заводського району м. Миколаєва на р/р 0003, код платежу 16050200,
ГУДКУ у Миколаївській області, МФО 826013, ОКПО 23626096 заборгованість  в сумі
729,37 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя