Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2008 р. Справа № 47/49-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Гужва М.В.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерефянська скляна компанія», м. Мерефа, Харківський район, Харківська область (вх. № 1089 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 14.04.08 р. по справі № 47/49-08

за позовом ТОВ "Інженерно-будівельне виробниче підприємство "ВАЗІС" м. Харків

до ТОВ "Мереф"янська скляна компанія" м. Мерефа

про стягнення 70259,00 грн.

встановила:

У лютому 2008 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 70 259,00 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань на підставі договору № 20 від 20.07.2007р., а також судових витрат у вигляді сплаченого держмита в розмірі 703,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.04.2008 року по справі № 47/49-08 (суддя Светлічний Ю.В.) позовні вимоги задоволені. Стягнуто з ТОВ «Мерефянська скляна компанія» на користь ТОВ ІБВП «ВАЗІС» 70 259,00 грн. заборгованості, витрати по сплаті державного мита в розмірі 703,00 грн., 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання щодо своєчасного повного розрахунку з позивачем за виконані підрядні роботи відповідно до умов укладеного між сторонами по справі договору № 20 від 20.07.2007р. Оскільки факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, та враховуючи доведеність порушення відповідачем умов діючого законодавства, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в розмірі 70 259,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому відповідач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не прийнято до уваги неналежне виконання позивачем своїх зобов’язань за договором, про що, він начебто вказував в мотивованих відмовах від прийняття робіт. На цій підставі просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2008р. по справі № 47/49- 08 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення законним та обґрунтованим, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідач не довів належними доказами, в чому саме полягає неналежність виконання ТОВ ІБВП «ВАЗІС» своїх зобов’язань за договором, а також зазначає, що ніяка відмова від прийняття робіт відповідачем не надавалась, та ніяких зауважень або заперечень щодо виконаних робіт з його боку не було. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2008р. по справі № 47/49-08 без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції 03.06.2008р. представник відповідача не з’явився, в зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги по даній справі відкладено на 17.06.2008р.

Відповідач, заявник апеляційної скарги, в судове засідання 17.06.2008р. свого представника не направив, про причин неявки не попередив. Однак, в матеріалах знаходяться докази належного повідомлення ТОВ «Мерефянська скляна компанія» про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 004507 від 26.05.2008р. з відміткою пошти про його вручення та особистим підписом представника відповідача за довіреністю.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноваженого представника позивача, який підтвердив свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2008 року без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20.07.2007р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 20 (далі, Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов’язався виконати будівельно-монтажні роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем були виконані підрядні роботи, а саме: монтаж металевих конструкцій в складальському цеху, монтаж металевих конструкцій в склотарному цеху, улаштування залізобетонних конструкцій в склотарному цеху, монтаж металевих конструкцій в складальному цеху на загальну суму 70 259,00 грн.

Згідно п. 5.1 Договору здача та прийняття виконаних робіт здійснюється сторонами щомісячно шляхом підписання акту і довідки вартості виконаних робіт (КБ-2 і КБ-3) згідно кошторисної документації.

Позивачем до матеріалів справи надані 4 акти приймання виконаних робіт, які свідчать про факт виконання ним вказаних робіт (а.с. 15-22). Дані акти були направлені позивачем на адресу відповідача та отримані останнім, що підтверджується копією супровідного листа (а.с. 14).

Відповідно до пункту 5.3 договору замовник повинен на протязі 5-ти робочих днів з дня подання підрядником вищезгаданих актів розглянути, підписати та передати позивачу акти приймання виконаних робіт, однак підписані акти приймання виконаних робіт відповідачем позивачу не передані, ніяких зауважень від відповідача щодо актів позивачем отримано не було.

Також, згідно п. 5.4 Договору в разі наявності у відповідача претензій щодо якості та складу вказаних в актах робіт відповідач має право на протязі 5-ти робочих днів з дня отримання ним актів направити позивачу у письмовому вигляді мотивовану відмову від прийняття вказаних в актах робіт. Однак, матеріали справи не містять доказів мотивованої відмови відповідача від прийняття вказаних в актах робіт та доказів направлення претензії позивачу щодо якості та складу вказаних в актах робіт.

П. 5.6 Договору передбачено, якщо на протязі 5-ти робочих днів з дня подачі підрядником на розгляд замовнику відповідного акту приймання виконаних робіт останній не забезпечить їх прийняття, і не направить письмово мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком недоліків, усунення яких вимагається, роботи, що зазначені у відповідному акті, вважаються прийнятими замовником без претензій.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства, а також, враховуючи, що сума заборгованості відповідачем не сплачена, витребувані судом документи та жодних аргументованих доказів, які б спростовували суму заявленого боргу, останнім не представлено, місцевий господарський суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 70 259,00 грн.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В силу ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з’ясування обставин справи, пов’язаних з предметом доказування у даній справі, а висновки, викладені в рішенні узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку регулюють спірні правовідносини, що призвело до прийняття правомірного рішення.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі стверджує, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що позивач неналежним чином виконав свої зобов’язання за Договором, про що, відповідач начебто вказував в мотивованих відмовах від прийняття робіт.

Колегія суддів вважає наведені доводи безпідставними, оскільки вони є матеріально та документально необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи.

Відповідач ні в місцевому господарському суді, ні в суді апеляційної інстанції не представив жодного аргументу, в чому саме полягає неналежність виконання позивачем своїх обов’язків за Договором, не навів будь-яких фактів, які б доводили наявність порушення останнім умов Договору, а також доказів мотивованої відмови від прийняття робіт відповідно до умов Договору.

До того ж, матеріали справи свідчать, що відповідач в судові засідання першої інстанції 12.03.2008р. та 14.04.2008р. свого представника не направив, про причини нез’явлення не попередив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить штамп канцелярії господарського суду на оригіналі ухвали про порушення провадження у справі від 28.02.2002р. та на ухвалі про відкладення розгляду справи від 12.03.2008р., а також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 004188 від 28.02.2008р. з відміткою пошти про його вручення відповідачу.

Відповідач вимоги відповідних ухвал суду не виконав, жодних витребуваних судом документів не надав та ніяким чином не обґрунтував свою позицію по справі.

До того ж, колегія суддів враховує і той факт, що відповідач не направив свого представника і в судове засідання апеляційного господарського суду 03.06.2008р. та 17.06.2008р., хоча про час та місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки канцелярії суду на зворотній стороні ухвал та відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення за № 004507, в якому зазначено про отримання ухвали суду уповноваженою особою ТОВ «Мерефянська скляна компанія» 20.05.2008р.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження обставин справи.

А відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншім особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Отже, відповідач процесуальним правом захисту своїх інтересів при розгляді справи в місцевому господарському суді та суді апеляційної інстанції не скористався, не надав документальне та матеріальне обґрунтування своєї позиції по справі та будь-яких доказів, що спростовують доводи позивача, та не брав участі у судових засіданнях без поважних причин.

Тобто вочевидь має місце недобросовісне використання ТОВ «Мерефянська скляна компанія» процесуальних прав, наданих сторонами Господарським процесуальним кодексом та є, на погляд колегії суддів, одним з елементів зловживання відповідачем своїм правом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, ТОВ «Мерефянська скляна компанія» не надало будь-яких заперечень в обґрунтування неправомірності позовних вимог, або пояснень щодо суті заявлених вимог позивача, та жодних доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2008 року по справі № 47/49-08 прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарськогосуду Харківської області від 14.04.2008р. по справі № 47/49-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Судді Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.