СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
М      У К Р А Ї Н И
Справа № 10/291-АП-08
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Александрової Л.І. при секретарі Шевченко
М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Херсонського транспортного
прокурора в інтересах держави в особі Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області
до Приватного підприємця ОСОБА_1
про стягнення 1700 грн.
участю представників сторін:
позивача - ю/к Прудіус С.С. дов. №41/1-8-472 від 09.01.08 р.
від  відповідача - приватний підприємець  ОСОБА_1;
В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.
Херсонський транспортний прокурор в
інтересах держави в особі територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Херсонській області (позивач)
звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1
(відповідач) суми фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. в дохід бюджету.
Відповідач позовні вимоги визнав у
повному обсязі, причину добровільної несплати пояснив тяжким фінансовим станом,
у якому зараз перебуває.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд
до ст.5 ЗУ "Про автомобільний транспорт" від 23.02.2006 р. основним
завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту
є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та
вантажів, а також надання додаткових транспортних послуг. Державне регулювання
та контроль спрямовані на забезпечення балансу інтересів держави, органів
місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств,
установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності.
Господарська діяльність щодо
перевезення пасажирів автотранспортом регулюється Цивільним кодексом України,
Законом України "Про автомобільний транспорт", Правилами надання
послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджених постановою КМУ від
18.02.1997 року №176.
автомобільний транспорт" встановлює вимоги до автомобільних перевізників
щодо необхідності мати та пред'являти контролюючим на автомобільному транспорті
органам перелік документів, які дозволяють виконувати пасажирські перевезення.
Вказані документи є необхідними при здійсненні пасажирських перевезень, у разі
відсутності вказаних документів у перевізника, передбачена відповідальність за
ч. 1 п. 2 ст. 60 вказаного Закону у вигляді стягнення штрафу у сумі 1700 грн.
Судом встановлено, що приватний
підприємець ОСОБА_1 27.04.2007 року здійснював діяльність з перевезення
пасажирів у м. Ясинувата 745 км дороги Київ-Луганськ автомобілем марки RENAULT
385, номерний знак НОМЕР_1 без оформлення відповідних документів (під час
перевірки у водія була відсутня ліцензійна картка, за змістом товарно-транспортної
"Чумак" до одержувача МПП "Плюс"). На момент перевірки
держаним інспектором інспекції на автомобільному транспорті був складений акт
025775/333 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним
За матеріалами перевірки
начальником територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в Херсонській області 23.05.2007 року на підставі ч.
1 ст. 60 Закону винесена постанова №022868 про накладення фінансових стягнень,
всього у сумі 1700 грн.
Судом встановлено, що постанова
23.05.2007 року за №661 була направлена приватному підприємцю ОСОБА_1 та
отримана ним особисто.
Судом встановлено, що вказана
постанова про застосування фінансових санкцій в порядку передбаченому п.32
Постанови КМУ «Про затвердження порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті»№1567 від 08.11.2006 року, до вищого за
підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення
відповідачем не оскаржувалась. У передбачений законом термін сума застосованих
фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачена, а тому сума фінансової
санкції до Державного бюджету не надійшли.

Вказане завдає шкоди інтересам
держави, полягає у перешкоджанні своєчасного та повного виконання прибуткової
частини бюджету, негативно впливає на стан фінансування видатків бюджету,
виплат пенсій та інших соціальних витрат.

Згідно зі ст.238 Господарського
кодексу України  за порушення
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності,
до таких суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення та ліквідацію його
наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим Кодексом та іншими законодавчими актами,
адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.
Статтею 239 ГКУ передбачена можливість органів державної влади та місцевого
самоврядування, відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленого
законом, застосувати такий вид адміністративно-господарських санкцій як
адміністративно-господарський штраф. Відповідно до ст.241 ГКУ
адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом
господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил
здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта
господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються
законами.

Із огляду на матеріали справи суд
дійшов до висновку, що штрафні санкції застосовані до відповідача державним
контролюючим органом правомірно та в межах своєї компетенції. Відповідач не
надав доказів добровільної сплати штрафних санкцій або доказів скасування
постанови № 022869 від 23.05.07.

На підставі зазначеного суд вважає,
що позовні вимоги позивачем доведені та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 158-163 та 167 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд

п о с т а н о
в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2, інші реквізити суду не відомі) на користь
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Херсонській області (вул. Макарова, 5, м. Херсон, рахунок
0039 УДК у Херсонській області, код доходу 21081100. ОКПО 24103704,
МФО 852010 держбюджет Бериславського району) 1700 грн. штрафу.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Л.І.
Александрова

Постанову
підписано

30.07.2008
р.