ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2008 Справа № 13/402-ПН-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго"

до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації

за участі:

3-ї особи без самостійних вимог –Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Херсонській області

представників сторін:

від позивача –Спогіс А.В. (представника за дорученням),

від відповідача –не з’явився,

від 3-ї особи –не з’явився,

про визнання за позивачами права власності на завершену будівництвом адміністративно-лабораторну будівлю, площею 838,8 м2, що знаходиться по вул.. Кірова, 14 у м. Херсоні, та зобов’язання зареєструвати це право,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви позовні вимоги ґрунтуються на невизнанні відповідачем права власності позивача на спірне майно, у зв’язку з чим він вважає, що на підставі статей 331 та 392 Цивільного кодексу України може пред’явити позов про визнання такого права і зобов’язання до його реєстрації.

Відповідачем відзив на позов не надано, та в засідання він свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, що слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення № 2924212, згідно до якого представником отримано поштову кореспонденцію 01.07.2008 р.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що 14 липня 2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено договір про дольову участь у будівництві, відповідно до якого його учасники зобов’язалися спільно завершити будівництвом об’єкт незавершеного будівництва адміністративно-лабораторної будівлі, що знаходиться по вул. Кірова, 14 у м. Херсоні.

В подальшому 25 січня 2008 року між названими особами укладено додаткову угоду до договору, за умовами якої учасники будівництва змінили предмет договору та зобов’язалися спільно завершити будівництво об’єкту незавершеного будівництвом адміністративно-лабораторної будівлі, що знаходиться по вул. Кірова, 14 у м. Херсоні, а також реконструювати будівлю науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, розташованого по Миколаївському шосе, 28-А у м. Херсоні.

Сторонами договору, з урахуванням додаткової угоди, також визначені вклади кожного, а саме: вкладом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Херсонській області є фінансування будівництва в розмірі 1545828 грн, що складається з незакінченої будівництвом адміністративно-лабораторної будівлі та будівлі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру; а, в свою чергу, вкладом товариства є фінансування проектування і будівництва за рахунок власник коштів в розмірі 2510000 грн та введення в експлуатацію, виконання інших робіт.

В подальшому позивачем здійснено завершення будівництва названих об’єктів, що не оспорюється відповідачем.

За змістом попереднього акту розподілу нежилих приміщень від 25 січня 2008 року сторони договору визначили, що долі кожного з учасників складають: товариство отримує у власність адміністративно-лабораторну будівлю , розташовану по вул.. Кірова, 14 у м. Херсоні, загальною площею838,8 м2; а Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр УМВС України в Херсонській області –будівлю науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, розташовану по Миколаївському шосе, 28-А у м. Херсоні, площею 1150 м2.

На виконання зазначеної домовленості позивач отримав за актом приймання-передачі від 14 травня 2008 року спірну будівлю.

З метою державної реєстрації завершеного будівництва позивач 27 травня 2008 року за вихідним № 136/х звернувся з листом до відповідача, проте останнім листом за вихідним № 898 від 09.06.2008 р. відмовлено у державній реєстрації, з посиланням на відсутність у товариства право встановлювальних документів на будівлю.

З урахуванням викладених обставин судом констатується, що відповідно до статті 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов’язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об’єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об’єднання вкладів учасників.

Статтею 1132 ЦК України визначено, що за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов’язання об’єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Такими вкладами згідно до положень статті 1133 Кодексу є все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

З викладених правових приписів слідує, що між позивачем та 3-ю особою існували правовідносини щодо сумісної діяльності у вигляді простого товариства, направленої на будівництво нерухомого майна.

Виходячи із зазначеного, а також враховуючи, що спір існує щодо реєстрації завершеного будівництвом нерухомого майна, підлягають юридичному аналізу положення ЦК України, які регулюють право власності та його реєстрації на нерухоме майно.

Зокрема, за змістом статті 181 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об’єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За статтею 328 того ж Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Положеннями статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Разом з тим, за змістом положень статті 376 того ж Кодексу будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання її у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В той же час за частиною 5 цієї ж статті на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Безпосередньо правовідносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”. Так, відповідно до статті 1 цього Закону державною реєстрацією є –офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно до пункту 5 Розділу V „Прикінцеві положення” названого Закону до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру в у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Вказане свідчить, що бюро технічної інвентаризації на основі законодавства делеговані повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, в тому числі і незавершене його будівництво відповідно до вимог частини 3 статті 331 ЦК України.

Поряд з цим, у відповідності до положень статті 392 ЦК України власник може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право.

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що самовільне завершення добудови майна здійснене самим її власником, а також відсутність спору щодо користування земельною ділянкою, на якій знаходиться спірне нерухоме майно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вказаних правових норм і керуючись статтями 44, 49, 82-85, ГПК України,

в и р і ш и в :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю „Південенерго” право власності на завершену будівництвом адміністративно-лабораторну будівлю, загальною площею 838,8 м2, що знаходиться по вул. Кірова, 14 у м. Херсоні, зобов’язати Херсонське державне бюро технічної інвентаризації зареєструвати це право.

Дата підпису рішення –7 липня 2008 року.

Суддя М.К. Закурін