ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-5/272
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"11" серпня 2008 р. 10:41                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретері Саксонової А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом: Прокурора Ленінського району м. Севастополя (99011 м. Севастополь, вул. Вороніна, 11) в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя (99001 м. Севастополь, вул. Дзигунського, 19)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство „Севмортранс” (99012 м. Севастополь, вул. Паршина, 29)

про стягнення заборгованості в розмірі 6601,04 грн.,

Представники сторін:

Прокурор - Цуркан Сергій Анатолійович, прокурор відділу прокуратури м. Севастополя, посвідчення № 505 від 13.06.07;

Позивач - Полоса Ірина Володимирівна, головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 7 від 10.01.08;

Відповідач - не з’явився.

Суть спору:

Прокурор Ленінського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство „Севмортранс” про стягнення заборгованості по внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 6601,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем пенсійного законодавства України щодо сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою суду від 24.06.2008 підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового розгляду.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з’являвся, відзив на позов не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку.

Оскільки до повноважень адміністративних судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб –учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, суд вважає, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, які повернуті органами поштового зв’язку з позначками „адресат вибув”, „адресат не значиться” і таке інше, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст.ст.27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представнику позивача та прокурору, роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

В с т а н о в и в :

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає у чому проявилося порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту і визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Згідно з п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіркою проведеною прокуратурою Ленінського району м. Севастополя встановлено наступне.

ТОВ „Автотранспортне підприємство „Севмортранс” зареєстровано в якості платника страхових внесків на обов`язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя 14.07.1999.

Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” платниками страхових внесків підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

До набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду відповідно до п. 1 ч. 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім страхових внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у статті 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних за осіб, зазначених у пунктах 8, 13, 14 статті 11 цього Закону), сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору.

Відповідно до п. 8 розділу IV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім страхових внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у статті 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних за осіб, зазначених у пунктах 8, 13, 14, 17 статті 11 цього Закону), сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору. Для працедавців, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, розмір страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлений в розмірі 32% в редакції Закону від 2007 року, на 2008 рік –33,2 % від суми фактичних витрат на оплату праці працівників і 2% страхових внесків утримуються з доходу найнятих робітників у вигляді заробітної плати, інших витрат і винагород нарахованих відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору, залежно від суми такого доходу.

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з розділом 5 Інструкції, ст. 20 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

У наданих відповідачем розрахунках по сплаті внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сума зобов’язань за березень 2008 року склала 21890,35 грн.

Відповідачем сплачено 7289,31 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На виконання вимог ст. 106 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя була прийнята вимога про сплату недоїмки № Ю-330 від 07.05.2008 на суму 15171,44 грн.

Вказана вимога отримана відповідачем 14.05.2008, та в рахунок сплати заборгованості надійшло 8000,00 грн.

Таким чином сума недоїмки в розмірі 6601,04 грн. є неузгодженою.

В рахунок оплати від відповідача грошові кошти не надходили.

Відповідно до абз. 7 п. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в сумі 6601,04 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство „Севмортранс” (99012 м. Севастополь, вул. Паршина, 29, , п/р 1051 в СФ КБ Приватбанк, МФО 324935) на користь Управління пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя (99001 м. Севастополь, вул. Дзигунського, 19, , п/р 0412 в СМВ № 4548 ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027) заборгованість в розмірі 6601,04 грн.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

13.08.2008

Розсилка:

1.          Прокуратура міста Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)

2.          Прокурор Ленінського району м. Севастополя (99011 м. Севастополь, вул. Вороніна, 11)

3.          УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя (99001 м. Севастополь, вул. Дзигунського, 19)

4.          ТОВ „Автотранспортне підприємство „Севмортранс” (99012 м. Севастополь, вул. Паршина, 29)

5.          Справа

6.          наряд