ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" березня 2008 р.
Справа № 02-2/8-
УХВАЛА

Суддя Гирила І.М., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 26.02.2008 р. (вх. № 1018(н) від 21.03.2008 р.) Товариства з обмежено відповідальністю ВТФ «Обнова», с. В.Гаї, вул. Підлісна, 27 Тернопільської області до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіфія», м. Збараж, вул. Грушевського, 90 Тернопільської області про стягнення 20385грн. 30коп. заборгованості та розірвання договору купівлі –продажу №05/12-2 від 05.12.2007 р., вважає їх недостатніми для порушення провадження у справі та повертає позовну заяву та додані до неї матеріали без розгляду, з огляду на наступне:

Згідно ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України №7/93 від 23.01.1993 р. «Про державне мито», із наступними змінами та доповненнями, із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується державне мито в сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а із позовних заяв у спорах, що виникають під час укладання, зміни або розірвання господарських договорів –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В поданій до господарського суду Тернопільської області позовній заяві Товариства з обмежено відповідальністю ВТФ «Обнова»б/н від 26.02.2008 р. (вх. № 1018(н) від 21.03.2008 р.) об’єднано дві позовні вимоги, які одночасно носять майновий і немайновий характер, а саме: 1) стягнення грошових коштів в сумі 20385,30 грн.; 2) розірвання договору купівлі –продажу №05/12-2 від 05.12.2007 р.

Відповідно до цього позивачу належало до сплати державне мито в загальній сумі 288,85 грн., з яких:

-          203,85 грн. –майновий характер позовної заяви;

-          85 грн. –немайновий характер позовної заяви.

Окрім цього, у відповідності п. 36 Інструкції «Про порядок обчислення та справляння державного мита», затвердженої Наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993 р. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. за № 50, позовні заяви по спорах, які виникають при укладенні, зміні або розірванні господарських договорів, що носять одночасно майновий характер, до яких включено вимоги про стягнення штрафу, тощо, оплачуються державним митом як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв по спорах, що виникають при укладенні, зміні або розірванні господарських договорів.

У такому ж порядку оплачуються державним митом позовні заяви, що носять одночасно майновий і немайновий характер.

Згідно п.14 р.3 «Зарахування державного мита»Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15 (із наступними змінами та доповненнями), при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту «Зараховано в дохід бюджету ____ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Тобто, на зворотній стороні платіжного доручення повинен міститись напис кредитної установи про те, що державне мито зараховано до державного бюджету повністю, скріплений підписами посадових осіб банку (керівника та головного бухгалтера).

Так, в якості доказів сплати заявником державного мита до позовної заяви ним долучені платіжне доручення № 0 від 25.02.2008 р. на суму 220 грн. та платіжне доручення № 260054423 від 17.03.2008 р. на суму 100 грн., проте останнє не міститись напису кредитної установи про те, що державне мито зараховано до державного бюджету повністю, скріпленого підписами посадових осіб банку (керівника та головного бухгалтера), а відтак не може вважатися належним доказом сплати державного мита у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 63 п. 4, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

У Х В А Л И В :

1.          Повернути позовну заяву б/н від 26.02.2008 р. (вх. № 1018(н) від 21.03.2008 р.) Товариства з обмежено відповідальністю ВТФ «Обнова», с. В.Гаї, вул. Підлісна, 27 Тернопільської області до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіфія», м. Збараж, вул. Грушевського, 90 Тернопільської області про стягнення 20385грн. 30коп. заборгованості та розірвання договору купівлі –продажу №05/12-2 від 05.12.2007 р. та додані до неї документи (в. т. ч. платіжне доручення № 0 від 25.02.2008 р., платіжне доручення № 260054423 від 17.03.2008 р., та платіжне доручення № 1 від 25.02.2008 р.), всього на 21 (двадцяти одному) арк. –без розгляду.

Після усунення обставин, що спричинили повернення позовних матеріалів, заявник не позбавлений права повторно звернутися до господарського суду у загальному порядку.

Суддя