ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2008

Справа №2-25/7728-2008

За позовом Державного підприємства «Дельта – лоцман», 54001, м. Миколаїв, вул.. Лягіна, 27

До відповідача Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт», 98312, м. Керч, вул.. Кірова, 28

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПП «ФАМ Балкерс», 87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 15, офіс 3

Про стягнення 864,44 доларів США (4996,40 грн.)

Суддя О.Ю. Копилова

Представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Гаврилюк Л.А., представник, дов. від 21.02.2006 року

Від третьої особи – не з’явилась

Обставини справи:

Позивач - ДП «Дельта – лоцман» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ДП «Керченський морський торговельний порт», просить суд стягнути з відповідача заборгованість в с умі 837,14 доларів США та 723,11 грн., пеню в сумі 13,18 доларів США та 31,09 грн., штраф – 14,12 доларів США та 50,62 грн., всього - 864,44 долара США та 804,82 грн.

В обґрунтування заявленого позову ДП «Дельта – лоцман» посилається на те, що відповідачем у порушення наданої ним гарантії оплати послуг, згідно виставлених рахунків, не здійснив оплату лоцманського проведення та регулювання руху суден, відповідно до взятих на себе обов’язків, у зв’язку з чим виникла заборгованість та були нараховані відповідні штрафні санкції та пеня.

28.07.2008 року до Господарського суду АР Крим надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1559,36 доларів США та 804,82 грн., пеню в сумі 28,35 доларів США та 31,09 грн., штраф в сумі 14,12 доларів США та 50,63 грн., всього – 1601,83 долара США та 804,82 грн.

Вказана заява позивача прийнята судом до розгляду.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, просить суд в задоволенні позову відмовити.

15.09.2008 року відповідач заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПП «ФАМ Балкерс», 87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 15, офіс 3.

15.09.2008 року сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення даного спору в порядку ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 15.09.2008 року строк вирішення даного спору продовжено за клопотанням сторін, в порядку ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України; до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ПП «ФАМ Балкерс», 87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 15, офіс 3.

В судовому засіданні, 07.10.2008 року, відповідач надав суду додатковий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд провадження у справі в частині стягнення боргу у розмірі 201,66 доларів США припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, в іншій частині позовних вимог - відмовити.

23.10.2008 року до суду надійшли заперечення позивача на відзив відповідача, відповідно до яких просить суд позовні вимоги задовольн6итиу повному обсязі.

В судовому засіданні, 23.10.2008 року, в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 04.11.2008 року до 10 години 30 хвилин, про що сторони повідомлені під розпис в бланку перерви в судовому засіданні.

30.10.2008 року до суду надійшли пояснення відповідача до заперечень позивача на відзив на позовну заяву.

Після перерви, позивач в судове засідання не з’явився, 03.11.2008 року до Господарського суду АР Крим надійшла телеграма позивача про неможливість явки представника позивача в судове засідання. Крім того, позивач у телеграмі зазначив, що неявки представника позивача в судове засідання не перешкоджає повному та всебічному розгляду та вирішенню господарської справи, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за відсутність представника позивача.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, явку своїх представників в судове засідання не забезпечила. Про причини відсутності суду не повідомила.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

11.01.2008 року між позивачем (підприємство) та відповідачем (агент) був укладений договір № 37/П-08, у відповідності до п. 1.1. якого на умовах даного договору, підприємство зобов’язується за заявками агента надавати послуги з лінійного та портового лоцманського проведення, послуги по переш вартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, надавати послуги Служби регулювання руху суден у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден та надавати право проходження по Бузько – Дніпровсько – лиманському, Херсонському морським каналам та глибоководному судновому ходу р. Дунай – Чорне море, а також, надавати інформаційну послугу судну при проходженні судном ГСХ, а агент зобов’язується прийняти та оплатити надані послуги. При цьому, споживачем послуг підприємства є судновласник (в розумінні ст.. 20 Кодексу торговельного мореплавства України).

Відповідно до п. 2.1.2. договору, позивач зобов’язаний надавати відповідачу рахунки для сплати зборів та платежів за користування зазначеними послугами, які оформлені на підставі встановлених цін та державних тарифів, розцінок Підприємства, а також вимог договору.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що відповідач зобов’язаний здійснювати своєчасну оплату відповідно до умов цього договору по суднах, що плавають під іноземним прапором – у ВКВ, а під прапором України – у національній валюті України, вказувати в банківських документах необхідну розшифровку платежу по кожному судну.

Фактичне виконання позивачем послуг з лоцманського проведення та регулювання руху суден підтверджується лоцманськими квитанціями та квитанціями служби регулювання руху суден, в яких зазначено лоцмана, який здійснював проводку судна, назву судна, порту заходу/призначення, дату та час прибуття/вибуття (а.с. 20-47).

При обґрунтуванні позовних вимог, ДП «Дельта – лоцман» посилається на приписи ст.. 3, 106, 115 Кодексу торгового мореплавства України, крім того зазначає, що наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 року № 214 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 374/1399 від 24.07.1996 року, затверджені збори та плати за послуги, що надаються суднами у морських торговельних портах України, в тому числі лоцманський збір та збір за користування послугами служби регулювання руху суден.

Відповідно до п. 4.2.2. договору, оплата здійснюється відповідачем на протязі п’яти банківських днів з дня отримання рахунку за реквізитами, зазначеними у рахунку.

На підставі заявок відповідача в період з 03.05.2008 року по 06.06.2008 року позивач надав відповідачу послуги з лоцманського проведення суден та послуги служби регулювання руху суден на загальну суму 837,14 доларів США та 723,11 грн.

Як зазначив позивач, відповідачем сума боргу погашена не була у зв’язку з чим були нараховані відповідні штрафні санкції.

Як зазначив відповідач, відносно суден, яким надавались послуги лоцманського проведення та послуги центру регулювання рухом суден, то відповідач діяв як морський агент від імені, за дорученням та за рахунок коштів Приватного підприємства «ФАМ Балкерс» в рамках субагентської угоди № 194/ПФ/02 від 20.05.2002 року.

20.05.2002 року між ПП «ФАМ БАЛКЕРС» - Агент, та Керченським морським торговельним портом – Субагент, укладена субагентська угода № 194/пф/02, відповідно до якої перша сторона призначає останнього своїм субагентом при транзитному проході Керч – Єнікальського каналу (а.с. 70-71).

Дана угода розповсюджується на судна, агентовані агентом при транзитному проході, у відношенні яких номінується Субагент.

Відповідно до п. 3.5. субагентської угоди № 194/пф/02 від 20.05.2002 року, агент зобов’язаний всі портові збори та послуги оплачувати згідно чинному в Україні Положенню про збори № 1544 від 12.10.2000 року та всіма послідуючими доповненнями/змінами до нього.

Згідно до п. 4.1. та 4.2. субагентської угоди № 194/пф/02 від 20.05.2002 року, всі розрахунки між субагентом та агентом здійснюються в доларах США або в національній валюті для суден під прапором України.

У відповідності з Главою 5 Кодексу торговельного мореплавства України «Морське агентування» морський агент (порт) діє від імені та за рахунок судновласника, або особи, що його представляє (генеральний агент).

16.12.2005 року між ПП «ФАМ БАЛКЕРС» - Агент, та Керченським морським торговельним портом – Субагент укладено доповнення до субагентської угоди № 194/ПФ/02 від 20.05.2002 року, у відповідності до якого сторони домовились доповнити пункт 3 підпунктом 3.7. наступного змісту: «Всі дії Агента, в казані у даній субагентській угоді, агент здійснює від імені та за дорученням судновласника/фрахтувальника». Крім того, продовжено дію субагентської угоди на період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року на попередніх умовах та домовлено вважати субагентську угоду пролонгованою на кожен наступний рік, якщо жодною зі сторін не буде заявлено за місяць до закінчення строку дії субагентської угоди про її припинення, зміну або доповнення.

Крім того, суду надані - акти звірки між ДП «Дельта – лоцман» та ДП «Керченський морський торговельний порт», а саме: по наданим послугам суднам під іноземним прапором в Азовському регіоні за період 3 01.05.2008 року по 30.06.2006 року, у відповідності до якого станом на 22.10.2008 року сальдо на користь ДП «Дельта - Лоцман» складає 635,48 доларів США; по наданим послугам суднам під іноземним прапором в Керченському регіоні за період з 01.05.2008 року по 31.05.2006 року, у відповідності до якого станом на 22.10.2008 року сальдо на користь ДП «Дельта - Лоцман» складає 722,22 долара США; по наданим послугам суднам під національним прапором в Азовському регіоні за період з 01.05.2008 року по 31.05.2006 року, у відповідності до якого станом на 22.10.2008 року сальдо на користь ДП «Дельта - Лоцман» складає 723,11 грн.

На вказаних актах містяться зауваження ДП «Керченський морський торговельний порт», відповідно до яких 635,48 доларів США, 722,22 долара США та 723,11 грн. складаються з сум ПДВ.

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень Закону України «Про податок на додану вартість», можуть встановлюватись і змінюватись ставки, порядок та пільги по сплаті податку на додану вартість при справлянні портових зборів, інших зборів і плат із суден у закордонному плаванні.

Так, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» від 25.03.2005 року, було внесено зміни до Закону України «Про податок на додану вартість», згідно з якими до змісту закону було виключено пункт 6.2.2., яким за нульовою ставкою оподатковувались операції з поставки робіт (послуг), призначених для використання та споживання за межами митної території України.

Відповідно до нової редакції Закону України «Про податок на додану вартість», об'єкт оподаткування податком на додану вартість визначений новою редакцією підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість».

Зокрема, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Водночас, згідно з пунктом 6.5 статті 6 Закону України «Про податок на додану вартість», місцем поставки послуг є місце, де особа, яка надає послугу, зареєстрована платником цього податку, а у разі якщо така послуга надається нерезидентом - місце розташування його представництва, а за відсутності такого - місце розташування резидента, який виконує агентські (представницькі) дії від імені такого нерезидента, а за відсутності такого - місце фактичного розташування покупця (отримувача), який у цьому випадку виступає податковим агентом такого нерезидента.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 03.06.2005 року № 2642-ІУ, який вступив в силу 30.06.2005 року, доповнено зміст статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість» пунктом 5.16 щодо звільнення від оподаткування операцій з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

До портових зборів статтею 84 Кодексу торговельного мореплавства України віднесено такі види цільових зборів: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний.

У відповідності до статті 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів справляється лоцманський збір.

Із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір згідно зі статтею 115 Кодексу торговельного мореплавства України.

Порядок та розмір лоцманських зборів та зборів за користування послугами служби регулювання руху суден затверджений наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 № 214 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 374/1399 від 24.07.1996).

Лоцманський збір та збір за користування послугами служби регулювання руху суден збори не віднесені Кодексом торговельного мореплавства України до портових зборів, а тому, операції з поставки таких послуг є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Спірні послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язані з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, а тому відповідно до п.5.15 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість» підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20%.

Нарахування позивачем податку на додану вартість за надані судновласникам послуги лоцманського проведення та регулювання руху суден суперечить вимогам Законів України «Про податок на додану вартість» та «Про транзит вантажів».

Відповідно до статті 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Згідно частини 1 статті 115 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Наказом Міністерства транспорту України від 27 червня 1996 року № 214 (із змінами) затверджені Збори і плати за послуги, що надаються судам у морських торговельних портах України та встановлено лоцманський збір, збір за користування послугами служби регулювання рухом суден, швартовий збір, плата за роботу буксирів при швартових операціях, плата за користування плавзасобами, плата за агентські послуги.

Нарахування позивачем зборів та плат за спірні послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден здійснено у відповідності до затверджених ставок, зборів та плат, з нарахуванням на вартість цих послуг податку на додану вартість за ставкою 20%.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що наявні у матеріалах справи заявки на лоцманську проводку, лоцманські квитанції, квитанції про виконання послуг тощо, свідчать, що зазначені послуги було здійснено при перевезенні транзитного вантажу.

Відповідно до частини 5 статті 1 Закону України «Про транзит вантажів» транзитні послуги (роботи) - це безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо.

Згідно частини 6 статті 1 Закону України «Про транзит вантажів» учасники транзиту - це вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Таким чином, оскільки відповідач відноситься до учасників транзиту, а надані позивачем послуги сприяли переміщенню зазначеного вантажу транзитом до кінцевого місця споживання, то надані послуги є такими, що були безпосередньо пов'язані з транзитним вантажем.

Згідно частини 3 п.п. 6.2.4 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість» операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому п. 5.15 Закону України «Про податок на додану вартість».

Пунктом 5.15 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість»

передбачено, що звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по

перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України.

Отже, що спірні послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язаними з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20%.

Так, п.5.16 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції Закону України від 03.06.2005 №2642-ІУ, який набрав чинності з 30.06.2005 року) встановлено, що згідно якого звільняються від оподаткування операції з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

Адже, лоцманський збір та збір за регулювання руху суден хоча і не відносяться Кодексом торговельного мореплавства України до портових зборів, проте, як встановлено вище, пов'язані зі здійсненням операцій з поставки транзитних послуг, які звільняються від оподаткування згідно з п.5.15 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість».

Таким чином, нарахування позивачем податку на додану вартість за надані позивачем послуги лоцманського проведення та регулювання руху суден суперечить вимогам Законів України «Про податок на додану вартість» та «Про транзит вантажів».

Аналогічна позиція викладена у поставної Вищого господарського суду України від 03.07.2007 року у справі № 2-24/8699.1-2006.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Також, позивачем, були заявлені вимоги щодо стягнення штрафних санкцій (пеня в сумі 28,35 доларів США та 31,09 грн., штраф в сумі 14,12 доларів США та 50,63 грн.).

Суд вважає, що нарахування штрафних санкцій здійснено неправомірно, оскільки позивачем штрафні санкції нараховані на суму ПДВ, у зв’язку з чим суд відмовляє у стягненні пені та штрафу.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 10.11.2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 22, 32, 33, 34, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.