ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/318

22.09.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель»

До

Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації»

Про

стягнення 2168561,64 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача Бараненко Л.О. –представник за довіреністю № 1-4-327/1 від 01.02.2008 р.

Від відповідача не з’явився

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель»до Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації»про стягнення 2168561,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2008 р. порушено провадження у справі № 37/318, розгляд справи було призначено на 08.09.2008 р. о 10-20.

Представник відповідача в судове засіданні 08.09.2008 року не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі не виконав, проте через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом подане клопотання розглянуто та задоволено, при цьому суд зазначив, що у відповідності до статті 28 ГПК України відповідач не позбавлений можливості направити в судове засідання будь-якого іншого представника.

Крім того, судом було розглянуто клопотання позивача про забезпечення позову.

Проаналізувавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подане клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином те, що невжиття заходів до забезпечення позову ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а також не надано суду належних доказів того, що грошові кошти, що належать відповідачу, можуть зникнути, зменшитись або можуть бути передані іншим особам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2008 р. розгляд справи № 37/318 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено до 22.09.2008 р. на 12-30.

Представник позивача в судовому засіданні 22.09.2008 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 22.09.2008 року повторно не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації»до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Враховуючи те, що представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не подав, справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22.09.2008 року за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель»(далі - банк) та Державним підприємством «Завод 410 Цивільної Авіації»(далі- клієнт) був укладений договір № 147/о32 про надання овердрафтового кредиту (далі –договір).

В подальшому за період з 21.03.2006 року по 26.03.2008 року сторонами були укладені додаткові угоди № № 1- 23 до договору, яким банк та клієнт змінювали умови договору, зокрема, визначали та змінювали розмір гранично суми кредиту та строки його повернення.

Так, у відповідності до п. 1 додаткової угоди № 22 до договору сторони погодили, що банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов’язується надати клієнту короткостроковий кредит у формі овердрафту, що полягає в проведенні платежів клієнта понад фактичний залишок коштів на його рахунку № 01, що відкритий у банку, у межах граничної суми з 26 лютого по 06 червня 2008 року в розмірі 3000000,00 грн., при цьому на поточному рахунку клієнта утворюється дебетове сальдо. Кредит надається на поповнення оборотних коштів і здіснення поточних платежів.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року N 137 овердрафт –це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції за платіжною карткою залишку коштів на його картрахунку або встановленого ліміту кредитування.

Статтею 1072 Цивільного кодексу України передбачено, що банк проводить розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження і виключно в межах залишку коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Відповідно до ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо згідно з договором банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому коштів (кредитування рахунку), вважається, що банк надав клієнтові кредит на відповідну суму із дня здійснення цього платежу. Таким кредитом і є овердрафт.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель»виконало свої зобов’язання за договором в повному обсязі, за рахунок належних йому коштів проводив розрахунки на суми, зазначені в платіжному дорученні клієнта, проте відповідач неналежним чином виконав свої зобов’язання за договором та не повернув кредитні кошти в строк до 06.06.2008 року, в зв’язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 2096397,28 грн. за кредитним договором.

Листом № 2-9-2185 від 09.06.2008 року позивач запропонував відповідачу здійснити погашення заборгованості за кредитним договором в строк до 12.06.2008 року, проте відповідач даний лист залишив без відповідні та належного реагування.

Таким чином, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то за таких обставин, позов в частині стягнення суму заборгованості за кредитом в розмірі 2096397,28 грн. визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1.2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 9 від 23.11.2006 року) позичальник зобов’язувався сплатити банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 38 % відсотків річних від суми залишку непогашеної заборгованості, при порушенні будь-яких зобов’язань по цьому договору з дати виникнення порушення до дати усунення порушення.

Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки сторонами в договорі встановлений інший розмір процентів річних і матеріалами справи підтверджується виконання грошового зобов’язання, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22052,90 грн. –38 % відсотків річних від суми залишку непогашеної заборгованості за період прострочення з 01.07.2008 року по 10.07.2008 року.

Крім того, за прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 50089,86 грн. за прострочення сплати кредиту та 21,60 грн. за прострочення сплати відсотків по користуванню кредитом.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічне положення містить частина 2 статті 218 Господарського кодексу України, яка визначає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 343 Господарського кодексу України платники і одержувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі установ банку. Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.1 договору сторони погодили, що при порушенні терміну повернення кредиту, а також при порушенні терміну сплати відсотків за користування кредитний коштами клієнт виплачує банку за кожен випадок пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем виконання зобов’язання щодо порушення терміну повернення кредиту, а також порушення терміну сплати відсотків, з нього у відповідності до вимог чинного законодавства та п. 5.1 договору, підлягає стягненню пеня в розмірі 50111,46 грн. (500089,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період прострочення з 07.06.2008 року по 10.07.2008 року, а також 21,60 грн. –пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за 23.06.2008 року), розмір якої визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації»(03151, м. Київ, Повітрофлотський пр., 94, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель»(01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 3-а, код ЄДРПОУ 26475 (два мільйони дев’яносто шість тисяч триста дев’яносто сім) грн. 28 коп. - заборгованості за кредит, 22052 (двадцять дві тисячі п’ятдесят дві) грн. 90 коп. - заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 50089 (п’ятдесят тисяч вісімдесят дев’ять) грн. 86 коп. - ені за несвоєчасне погашення кредиту, 21 (двадцять одна) грн. 60 коп. - пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 21685 (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят п’ять) грн. 62 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 30.09.2008 року