ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" квітня 2008 р. Справа № А6/202-08

11.30 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                             Поднєбес О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/202-08

за позовом          Прокурора м. Біла Церква в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква

до Малого приватного підприємства „Тін-Ко”, м. Біла Церква

про стягнення 1 965 грн. 70 коп.

Представники:

прокурор                    Сазонова С.В. (посвідчення №143 від 15.08.2005р.)

від позивача Тимошенко В.П.(довіреність №7 від 03.01.2008р.)

від відповідача не з’явився

обставини спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Прокурора м. Біла Церква в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква (далі-позивач) до Малого приватного підприємства „Тін-Ко”, м. Біла Церква (далі-відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 1965 грн. 70 коп.

В порушення вимог законодавства відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив недоїмку по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування Управлінню Пенсійного фонду України у м. Біла Церква, недоїмка станом на 01.03.2008 року становить 1 965 грн. 70 коп., що підтверджується Розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за листопад та грудень місяці 2006 року.

Відповідно до пп. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 р., спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносять до компетенції адміністративних судів і розглядаються за правилами КАС України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2008 р. провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 15.04.2008 р. на 11.30 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, своєчасно не сплатив внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого утворилась заборгованість.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача без поважних причин в судові засідання 15.04.2008 р., не з’явився, письмовий відзив на позов та інші витребувані ухвалою суду від 31.03.2008 р. документи не подав, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від 02.04.08р. за № 597.

Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

встановив:

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV.

Згідно ст.ст. 15, 17 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі по тексту –Закон України №1058-ІV) відповідач є платником страхових внесків до Пенсійного фонду і зобов’язаний своєчасно здійснювати обчислювання та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України №1058-ІV страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. В порушення вимог вищезазначеного законодавства відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив недоїмку по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування Управлінню Пенсійного фонду України у м. Біла Церква, недоїмка станом на 01.03.2008 року становить 1 965 грн. 70 коп., що підтверджується Розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за листопад та грудень місяці 2006 року (підписані керівником відповідача, засвідчений відбитком печатки та самостійно поданими відповідачем позивачу), які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, незважаючи на те, що згідно ч.1 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове пенсійне страхування” у разі виявлення своєчасно не сплачених страхових внесків страхувальники зобов’язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статті.

Згідно ч.2 вказаної статті суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Таким чином, заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України у м. Біла Церква, складає 1 965 грн. 70 коп.

На час розгляду справи відповідач не надав суду доказів оплати суми заборгованості.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 1 965 грн. 70 коп. заборгованості є правомірною та обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи а вищенаведене та керуючись ст. 17, 94, 160, 162, 163, 167, 263 п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства „Тін-Ко” (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вернадського, 2 кв.6, р/р 260092225 в Білоцерківськівській філії „Райффайзен Банк Аваль” МФО 321121) на користь Управління Пенсійного фонду України (09177, Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська,23, р/р 26 в Головному управлінні Державного ощадного банку України по м. Києву та Київської області, МФО 322669) борг по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 1 965 ( одна тисяча дев’ятнадцять шістдесят п’ять) грн. 70 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя                                                                                 Маляренко А.В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –12.05.2008 року.