ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2008 Справа № 1/36

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Кузнецова І.Л.

суддів – Тищик І.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі –Врона С.В.

за участю прокурора Цяцька О.В.

представників

позивача: Шевченко І.І.

відповідача: Аксінін В.М.

ДВС не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.08р. у справі № 1/36

за заявою відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України

у справі

за позовом прокурора Павлоградського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області, м. Павлоград

до відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”, м. Павлоград

за участю Державної виконавчої служби в м. Павлограді та Павлоградському районі, м. Павлоград

про стягнення 1549,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.08 року у справі № 1/36 (суддя Подобєд І.М.) задоволено заяву ВАТ "Павлоградвугілля" про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.03р. у справі № 1/36 таким, що не підлягає виконанню.

Вмотивовуючи ухвалу, господарський суд послався на приписи ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2006р. у справі №Б26/7/05, якою затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ „Павлоградвугілля” в межах процедури банкрутства та визнані погашеними вимоги кредиторів, заявлені після спливу 30-денного строку для опублікування оголошення про порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника або не заявлені взагалі. Оскільки вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську в затвердженому реєстрі вимог кредиторів не значаться, суд дійшов висновку, що останні відповідно до вищезазначеної ухвали слід вважати погашеними.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач –Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви ВАТ "Павлоградвугілля". Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник посилається на ст. 124 Конституції України, відповідно до якої рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”, яким, в свою чергу, не передбачено закінчення чи припинення виконання рішення суду з підстав, вказаних у ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідач проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, ухвалу господарського суду вважає законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а в задоволенні скарги просить відмовити.

ДВС про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, однак, наданим процесуальним правом на участь представника в засіданні суду не скористалася.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення представників сторін та прокурора, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2003р. у справі № 1/36 було задоволено позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області та стягнуто з державного відкритого акціонерного товариства „Шахта ім. Героїв космосу” дочірнього підприємства державної холдінгової компанії „Павлоградвугілля” суму 1549,99 грн., про що 24.03.03р. було видано відповідний наказ.

На стадії виконання судового рішення по справі відділ державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області звернувся до господарського суду з заявою про заміну ДВАТ „Шахта ім. Героїв космосу” ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” його правонаступником –ВАТ ДХК „Павлоградвугілля”.

Ухвалами від 07.04.2004р. господарським судом Дніпропетровської області було здійснено заміну боржника у справі його правонаступником –відкритим акціонерним товариством Державна холдінгова компанія „Павлоградвугілля”; від 17.12.04р. –відкритим акціонерним товариством „Павлоградвугілля”.

11.01.05 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі №Б26/7/05 порушено справу про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Таким чином, позивач у відповідності зі ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” відносно боржника являвся конкурсним кредитором.

24.09.05 року в газеті “Урядовий кур’єр” №181 було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля”; 31.07.06 року господарським судом затверджено реєстр вимог кредиторів даного підприємства та визнано погашеними вимоги кредиторів, заявлені після спливу 30-денного строку від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, або не заявлені взагалі.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

До вимог кредиторів, які повинні заявлятися у справі про банкрутство, Закон відносить і безспірні вимоги кредиторів, тобто, ті, які підтверджені виконавчими документами, тому наявність судового рішення про задоволення грошових вимог не звільняє кредитора від обов’язку заявити їх в порядку ст. 14 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Позивач до господарського суду із грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство не звертався, не був включений до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду від 31.07.06 року, внаслідок чого його вимоги в розмірі 1549 грн. 99 коп. за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.03р. у справі № 1/36 слід вважати погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство.

В силу ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Отже до відносин, які мали місце в справі про банкрутство, норми ГПК застосовуються з урахуванням особливостей Закону про банкрутство, як спеціального нормативно-правового акта.

Відтак ст. 117 ГПК України підлягає застосуванню з урахуванням особливостей вказаного Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, також і з інших підстав.

До таких інших підстав слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Наведені обставини по справі та норми законодавства містять достатні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 117 ГПК України та визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.03р. по справі № 1/36 таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 02.10.2007р. у справі №6/73.

З огляду на відповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог позивача щодо скасування ухвали господарського суду.

Керуючись ст.ст.106, 117 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.08 року у справі № 1/36 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Судді: І. В. Тищик

Л.О.Чимбар