ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.08                                                                                           Справа№ 8/106

Господарський суд Львівської області у складі: судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Габаковській Х.В.

розглянув матеріали справи за позовом: Заступника військового прокурора Центрального регіону України, м.Київ

в інтересах держави в особі позивача: Міністерства оборони України, м.Київ

до відповідача: Закритого акціонерного товариства “Концерн “МАТС”, м. Львів

про стягнення: 206 838,00 грн. штрафних санкцій.

за участю представників:

прокурор- не з’явився

від позивача: Ковальчук І.В. –гол.спеціаліст

від відповідача: Винярський О.Е. –керуючий санацією

Відповідно до ст.20 ГПК України представникам позивача та відповідача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України представникам позивача та відповідача роз’яснено процесуальні права та обов’язки..

Суть спору: Позов заявлено заступником військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ до Закритого акціонерного товариства “Концерн “МАТС”, м. Львів про стягнення: 206 838,00 грн. штрафних санкцій.

Провадження у справі порушено 22.08.2008 р. та призначено її розгляд у судовому засіданні на 09.09.2008 р.

Прокурор в судове засідання не з’явився.

Представник позивача у судове засідання з’явився, вимоги суду виконав частково, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, а також у поясненнях, наведених судуі, зокрема, посилаючись на те, що на поточні вимоги кредиторів мораторій не поширюється.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, вимоги суду не виконав, позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на те, що упродовж дії мораторію не нараховуються штрафні санкції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, вислухавши думку представника позивача, суд встановив:

Між Міністерством оборони України та концерном "МАТС" укладено додаткову угоду №2 від 09.10.2004 р. до державного контракту від 27.12.2000 р. № 117 616 на виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр "Сокіл-УТКІ".

Відповідно до погоджувального протоколу № 6 від 08.11.2006 р. до договору від 09.10.2004 р. № 117616ДУ2 на виконання ДКР, шифр "Сокіл-УТКІ" з 01.09.2004 р. до 31.05.2008 р. виконувався етап 3.2 “Розробка робочої конструкторської документації для виготовлення дослідного зразка ТКД-БМП2-0І. Виготовлення дослідних зразків ТКД-БМП2-01 та блоків зі складу БЗТ-01. Проведення попередніх випробувань ТКД-БМП2-01 та блоків зі складу БЗТ-01”.

Упродовж 2007 року Міністерством оборони України відповідно до п.2.7 договору від 27.12.2000 № 117616 було сплачено аванс по етапу 3.2 у розмірі всього: 1 137 130,0 грн. (плат. доручення № 247/2/153 від 14.08.2007 р. на суму 132 554,86 грн., плат. доручення № 247/2/154 від 14.08.2007 р. на суму 204 575,14 грн., плат. доручення № 247/2/339 від 29.10.2007 р. на суму 300 000,00 грн., плат. доручення № 247/2/370 від 17.12.2007 р. на суму 500 000,00 грн.).

Концерн "МАТС" етап 3.2 у визначені терміни не виконав, чим порушив умови п.4 договору від 09.10.2004 р. № 117616ДУ2 на виконання ДКР, шифр "Сокіл-УТКІ".

У відповідності до вимог п.10 договору від 09.10.04 № 117616ДУ2 на виконання ДКР, шифр "Сокіл-УТКІ" за порушення встановленого за договором кінцевого терміну виконання етапу, головний виконавець виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від попередньої ціни етапу 3.2 за кожень день прострочення. Згідно з доданим до заяви розрахунком штрафні санкції (пеня) за прострочення виконання етапу 3.2 становлять: 6 828 418 х 0,1% х 60 днів - 206 838 грн. за період з 31.05.2008 р. до 30.07.2008 р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.08.2007 р. порушено провадження у справі про банкрутство відповідача -           Закритого акціонерного товариства “Концерн “МАТС” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою від 12.02.2008 р. введено процедуру санації боржника.

Штрафні санкції позивач нарахував за період з 31.05.2008 р. до 30.07.2008 р., тоб то за період упродовж якого діяв мораторій.

Посилання на те, що дія мораторію не поширюється на поточні кредиторські вимоги, не може бути взята судом до уваги з наступних підстав.

Абзацом 24 ст. 1 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів –це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Отже наведеною нормою визначено поняття мораторію та вимоги, які підпадають під дію мораторію, тобто на які вимоги поширюється мораторій, а відтак випливає, що мораторій поширює свою дію на вимоги, які виникли до порушення провадження у справі, тобто конкурсні вимоги кредиторів.

Проте частиною 4 ст. 12 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). У наведеній нормі не зазначено, що йдеться про вимоги, які виникли до прийняття рішення про введення мораторію. До виконання можуть бути подані також виконавчі документи за поточними вимогами кредиторів, проте на підставі ч.4 ст. 12 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вони не підлягають виконанню. Аналогічно не підлягають нарахуванню у період дії мораторію штрафні санкції. На поточні вимоги в частині основного боргу, втрат від інфляції, тощо законодавець такого винятку не робить.

Відтак помилково ототожнюються два поняття: 1) вимоги, на які мораторій не поширюється з 2)періодом (терміном) дії мораторію, в межах якого (упродовж якого) заборонено вчиняти дві дії: проводити стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів та нараховувати штрафні санкції.

Отже позивач неправомірно нарахував штрафні санкції відповідачу за період упродовж якого діяв мораторій.

Крім того, штрафні санкції є поточною вимогою кредитора під час процедури банкрутства.. Відповідно до ч.6 ст. 17 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” керуючий санацією зобов’язаний розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації. Відтак обов’язок розгляду поточних вимог Закон покладає на керуючого санацією.

Оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши думку представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обгрунтовані та підлягають відхиленню повністю.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                           Гутьєва В.В.