ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 07/1694а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2008 р.

14год. 30хв., м. Черкаси

За позовом управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси

до відкритого акціонерного товариства „Полімер”

про стягнення 5200грн. 82коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Надьон А.Л. –за довіреністю від 05.05.2008рр;

від відповідача: Костика Л.Є. –голова правління, Кірса В.В. - за довіреністю від 17.01.2008р.

Заявлено позов про стягнення 5200грн. 82коп. фактичних витрат позивача на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 01.11.2007р. до 01.04.2008р., призначених відповідно до пп. „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” колишнім працівникам відповідача.

У засіданні суду представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши при цьому на неврегульованість чинним законодавством відносин, пов’язаних з відшкодуванням роботодавцями Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, та недотримання позивачем встановленої процедури узгодження стягуваної суми як податкового зобов’язання.

У засіданні суду представники відповідача підтримали заперечення проти позову і крім того зазначили, що кошти від роботодавців на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, до затверджених Кабінетом Міністрів України бюджетів Пенсійного фонду України на 2007 та на 2008 роки не включені.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Згідно з наданими позивачем розрахунками його фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів „б-з ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, у тому числі і за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, колишнім працівникам відповідача Форменку Л.С. і Дорошенку В.І. сума цих витрат за листопад, грудень 2007р., січень, лютий і березень 2008р. склала 5200грн. 82коп.

Про понесені витрати на виплату і доставку пільгових пенсій Форменку Л.С. і Дорошенку В.І. за листопад, грудень 2007р., січень 2008р. позивач повідомив відповідача шляхом надіслання останньому 04.12.2007р. і 15.02.2008р. рекомендованими листами відповідних розрахунків за формою встановленою у додатку 6 до пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правлінні Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (далі Інструкція №21-1).

Згідно з поштовими повідомленнями про вручення вказаних вище рекомендованих листів адресату вони були вручені уповноваженому представнику відповідача відповідно 05.12.2007р. і 28.02.2008р.

Суми витрат позивача на виплату і доставку пільгових пенсій Форменку Л.С. і Дорошенку В.І. за лютий і за березень 2008р. були такими ж як і за січень 2008р., тобто не змінилися.

Відповідач суму фактичних витрат позивача на виплату і доставку пільгових пенсій Форменку Л.С. і Дорошенку В.І. за листопад, грудень 2007р., січень, лютий і березень 2008р. у розмірі 5200грн. 82коп. не відшкодував.

Згідно з преамбулою Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-ІУ), який набрав чинності з 01.01.2004р., цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Стаття 1 Закону №1058-ІУ термін „страхові внески” визначає як кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону, а термін „страхувальники” - як роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 5 Закону №1058-ІУ, сферою його дії є регулювання відносин, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, а також платники страхових внесків.

Роботодавцями згідно з п. 1 ст. 14 Закону №1058-ІУ є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Стаття 15 Закону №1058-ІУ передбачає, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону №1058-ІУ страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ст. 18 Закону №1058-ІУ страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно до частини другої прикінцевих положень Закону України від №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 09.07.2003р. №1058-IV „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій здійснювалося у порядку встановленому Законом України від 26.06.1997р. №400/97-ВР „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 1, 2, 4 якого встановлено, що для суб’єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об’єктом оподаткування збором на обов’язкове державне пенсійне страхування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пп. „б”–„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, за ставкою 100 відсотків від цього об’єкта оподаткування.

Пункти 6.4, 6.5, 6.8, 6.9 Інструкції №21-1 передбачають, що розмір сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які підлягають відшкодуванню у поточному році визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсі. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Після 01.01.2004р. –дня набрання чинності Законом №1058-ІУ зберігся встановлений Законом України від 26.06.1997р. №400/97-ВР „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” порядок покриття фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, який полягає у відшкодуванні 100 відсотків суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій суб’єктами підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (роботодавцями).

Сплачений роботодавцями збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачений Законом України від 26.06.1997р. №400/97-ВР „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, згідно із ст. 1 Закону №1058-ІУ є страховим внеском, тому у затверджених Кабінетом Міністрів України бюджетах Пенсійного фонду України на 2007 та на 2008 роки цей збір включений не окремо, а у складі доходів від страхових внесків.

Визначення розміру фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, порядок повідомлення роботодавців про суму цих витрат і порядок їх сплати роботодавцями врегульований Інструкцією №21-1, яка видана на підставі Закону №1058-ІУ.

Позивач щодо стягуваної суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій виконав усі вимоги Інструкції №21-1.

Невідшкодування відповідачем стягуваної суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, передбачає право позивача на їх примусове стягнення з відповідача за рішенням суду.

За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судовий збір у сумі 52грн. 01коп. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із відкритого акціонерного товариства „Полімер” (вул. Ільїна, 55, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 02972670):

- на користь управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси (вул. Хрещатик, буд. 195, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 21367650), рахунок №32 у Черкаському обласному управлінні ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 354507, –5200грн. 82коп. фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій;

- в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у м. Черкаси (вул. Хрещатик, буд. 235, м. Черкаси, ідентифікаційний код 01292306) для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018, - 52грн. 01коп. судового збору.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ Дорошенко М.В.