ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.05.2008

Справа №2-14/5668-2007А

За позовом Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора» Відкритого акціонерного товариства «Кримбуд», м. Сімферополь, вул. Жидкова, 76

До відповідача Державної інспекції з контрою за цінами в Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь, вул. Павлено,20

Про визнання недійсним Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Автономної Республіки Крим

Суддя Курапова З.І.

При секретарі Цвященко І.І.

За участю представників:

Від позивача –Майданнік П.А., копія дов. № 3 від 01.02.2008. у справі

Муссурі А.В., дов. № 2 від 14.12.2007. у справі

Від відповідача – Окул Н.Л., копія дов. № 482 від 21.02.2008. у справі

Суть спору: Позивач – ДП «Житлово-комунальна контора» ВАТ «Кримбуд» звернувся суд з адміністративним позовом про визнання недійсним Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Автономної Республіки Крим № 30 від 26 лютого 2007 р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін до ДП ЖКХ «Кримбуд» шляхом вилучення в дохід Державного бюджету 52477 грн. і штрафу у розмірі 144954 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавчими і підзаконними актами органів влади України в період з 01.01.2006. та по час звернення позивача до суду з позовом, не були встановлені державні фіксовані ціни (тарифи), граничні рівні цін (тарифів) або граничні граничне відхилення від державних фіксованих цін і тарифів, не були введені Урядом України інші методи державного регулювання. Рада Міністрів АРК мала повноваження по встановленню граничних розмірів плати за проживання в гуртожитках тільки до 11.05.2005. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004. № 1875-1У не передбачає такої житлово-комунальної послуги, як надання місця в гуртожитку і не передбачає повноваження по затвердженню цін (тарифів) за проживання в гуртожитку спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування для надання на відповідної території. Ціна (тариф) за надання послуг за проживання в гуртожитку не відноситься до комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідач позов не визнав за мотивами, що відповідно до законодавства позивач був зобов’язаний подати ціни (тарифи) на проживання в гуртожитку на затвердження в органи місцевого самоврядування.

Згідно з п.6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України» № 2953-1У від 06.10.2005., що набрав чинність 01.11.2005. до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у першій та апеляційної інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 частині 1 ст. 17 КАСУ компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності).

Відповідно до ст. 41 КАСУ здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянув матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд -

Встановив :

19 лютого 2007 р. Державної інспекцією по контролю за цінами в АРК проведена перевірка правильності формування та застосування плати за проживання в гуртожитках ДП ЖКК «Кримбуд». Перевіркою встановлено, що позивач у порушення ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 31 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» наказом по підприємству від 23.01.2006. № 10 встановив з 01.02.2006. оплату в розмірі 65 грн. за 1 койко-місця, на підставі даних наданих підприємством лицевих рахунків про оплату та начисленнях, складений розрахунок суми порушень по повністю сплаченим місяцям за період з 01.02.2006. по 01.09.2006., сума порушень по акту перевірки становить 52477 грн., про що складений акт № 0045 від 19.02.2007. (т.1 а. с. 9-13).

Рішенням Державної інспекції з контролю за цінами в АРК № 30 від 26 лютого 2007 р. (т.1 а. с. 17) до ДП «ЖКК ВАТ «Кримбуд» застосовані економічні санкції за порушення державної дисципліни цін, якими передбачено вилучення у ДП «ЖКК ВАТ «Кримбуд» в дохід Державного бюджету виручки в сумі 52477 грн. і штрафу в сумі 104954 грн.

Згідно ст. 6 Житлового кодексу України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Відповідно п.38 розділу У1 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою РМ України від 03 червня 1986 р. № 208 «Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги» , плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Відповідно до абз. 1 п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1У, житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005. № 560 затверджений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб’єктів господарювання всіх форм власності, які надають зазначені послуги.

Порядком передбачено, що розмір тарифів (нормативних витрат, пов’язаних з утриманням будинків і споруд та при будинкових територій) визначається по кожному будку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та при будинкових територій згідно з типовим переліком послуг.

Отже послугою є утримання гуртожитку та його прибудинкової території, розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється з рахунком надання повного комплексу комунальних послуг, у т.ч. водопостачання, водовідведення, опалювання, газо-, електропостачання.

Системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє здійснити висновок, що плата за проживання в гуртожитку – це плата за житлово-комунальні послуги, як результат господарської діяльності власника гуртожитку спрямованої на забезпечення умов проживання в гуртожитку.

Згідно підп. 4 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на принципах регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про житлово- комунальні послуги державне регулювання цін/тарифів базується на доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій, нормативного регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово – комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово – комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно ч.2, 3 ст. 31 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку; органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Перевіркою відповідача встановлено, що наказом по підприємству позивача від 23.01.2006. № 10 для мешканців гуртожитків з 01.02.2006. введені тарифи за 1 койко – місце для робітників ЖКК – 33 грн., для фізичних осіб, які мешкають в гуртожитку – 65 грн., для юридичних осіб – ціна договірна.

Вказані тарифи у встановленому законом порядку своєчасне не затверджені.

Тарифи у розмірі 65 грн. за проживання в гуртожитках ДП ЖКК ВАТ «Кримбуд» узгодженні рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 1467 тільки 28.07.2006. (т.1 а. с. 104).

Згідно з статтею 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов’язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов’язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є не чинними.

Відповідно до пункту 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня офіційного оприлюднення, якщо не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Відповідно до ч.5 ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Таким чином, у період з 01.02.2006. по 01.09.2006. позивач не мав право застосовувати підвищені тарифи. Сума порушень, тобто сума необґрунтованого встановлення та застосування тарифів за надані послуги, згідно акту перевірки відповідача одержано сума по підвішеним тарифам становить 52477 грн.

Відповідно до висновку № 70 від 20.11.2007. судово-бухгалтерської експертизи (т.2 а. с. 2- 30) розрахунок економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 52477 грн. та штрафу в розмірі 144954 грн. виконані вірно.

Згідно з п.1.4. Інструкції про застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій, затвердженої наказом Державної інспекції з контролю за цінами України від 03.12.2001. № 298/519 порушення порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції є застосування цін (тарифів) з порушенням запровадженого порядку обов’язкового декларування їх зміни.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення» встановлена перевіркою сума необґрунтовано одержаної виручки вилучається до державного бюджету. Крім того, стягується штраф в подвійному розмірі необґрунтовано одержаної виручки.

Застосування тарифів, які не затверджені відповідно до вимог діючого законодавства, є порушенням державної дисципліни цін.

При таких обставинах, рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Автономної Республіці Крим № 30 від 26.02.2007. Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін винесено до ДП «ЖКК ВАТ «Кримбуд» обґрунтовано у відповідності до вимог чинного законодавства.

Необхідно також зазначити, що Постановою Центрального районного суду м. Сімферополя від 29 вересня 2006 р. у справі № 2-а-373/06 задоволений позов Бабенко Т.І., Недзельської С.В. до Голови Правління ВАТ «Кримбуд» про визнання незаконним аналогічного наказу від 13.01.2006. № 4 «Про встановлення плати за одно койко – місця на мешкання в гуртожитках ВАТ «Кримбуд», яким були підвищенні тарифи на проживання в гуртожитках без затвердження органами місцевого самоврядування, наказ № 4 від 13.01.2006. «Про встановлення на 2006 рік плати за одне койко – місце за проживання в гуртожитку ВАТ «Кримбуд» визнаний незаконним та відмінений.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, у т.ч. витрати на проведення судової експертизи, підлягають віднесенню на позивача.

Постанова складена 05 травня 2008 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст.94, 98, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.