ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№
3/2-18/07

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко
Н.М.,

суддів

Барицької
Т.Л.,

Подоляк
О.А.,

розглянувши
касаційні скарги

1)
Закритого акціонерного товариства "Агропродукт"; 2) ОСОБА_1;

на
постанову

Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 03.03.2008р.

у
справі

№
3/2-18/07

за
позовом    до

1)
ОСОБА_2; 2) ОСОБА_3; 3) ОСОБА_4 4)ОСОБА_5; 5) ОСОБА_6; 1) Відкритого
акціонерного товариства "Козаровицьке"; 2) Закритого акціонерного
товариства "Агропродукт";

треті
особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів: 1) Товариство
з обмеженою відповідальністю "Інвест Агро";

2) Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Київській

області;

3) Реєстратор АТ
"Український інноваційний банк",

треті
особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору акціонери ВАТ
"Козаровицьке" у кількості 471 фізична особа (без врахування
акціонерів, що є сторонами у даній справі) згідно Реєстру власників іменних
цінних паперів ВАТ "Козаровицьке" станом на 01.11.2007 року: ОСОБА_7,  ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,  ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24 ОСОБА_25, ОСОБА_26 ОСОБА_27
ОСОБА_28 ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,
ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55,ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,
ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65,ОСОБА_66,ОСОБА_67,ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71,  ОСОБА_72,ОСОБА_73, ОСОБА_74,  ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83 ОСОБА_84,  ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88,
ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91,ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96,
ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103,
ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108 ОСОБА_109, ОСОБА_110,
ОСОБА_111, ОСОБА_112 ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117,
ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124,
ОСОБА_125, ОСОБА_126,ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131
ОСОБА_132, ОСОБА_133., ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138,
ОСОБА_139 ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143,  ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146,
ОСОБА_147,ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153,
ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158 ОСОБА_159, ОСОБА_160,
ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167,
ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172,ОСОБА_173, ОСОБА_174,
ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177 ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181,
ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185 ОСОБА_186 ОСОБА_187, ОСОБА_188,
ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193 ОСОБА_194, ОСОБА_195,
ОСОБА_196 ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202,
ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207,ОСОБА_208, ОСОБА_209,
ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216,
ОСОБА_217, ОСОБА_218, ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222, ОСОБА_223,
ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230,
ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_225, ОСОБА_226, ОСОБА_227
ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231 ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234,
ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241,
ОСОБА_242, ОСОБА_243, ОСОБА_244, ОСОБА_245, ОСОБА_246, ОСОБА_247, ОСОБА_248,
ОСОБА_249, ОСОБА_250, ОСОБА_251, ОСОБА_252, ОСОБА_253, ОСОБА_254, ОСОБА_255,
ОСОБА_256 ОСОБА_257, ОСОБА_258
ОСОБА_259, ОСОБА_260, ОСОБА_261, ОСОБА_262, ОСОБА_263, ОСОБА_264,
ОСОБА_265, ОСОБА_266, ОСОБА_267, ОСОБА_268,
ОСОБА_269, ОСОБА_270, ОСОБА_271, ОСОБА_272, ОСОБА_273, ОСОБА_274,
ОСОБА_275 ОСОБА_276, ОСОБА_277, ОСОБА_278, ОСОБА_279, ОСОБА_280, ОСОБА_281,
ОСОБА_282, ОСОБА_283, ОСОБА_284, ОСОБА_285, ОСОБА_286, ОСОБА_287, ОСОБА_288,
ОСОБА_289, ОСОБА_290, ОСОБА_291, ОСОБА_292, ОСОБА_293, ОСОБА_294, ОСОБА_295,
ОСОБА_296, ОСОБА_297, ОСОБА_298, ОСОБА_299, ОСОБА_300, ОСОБА_301, ОСОБА_302,
ОСОБА_303, ОСОБА_304, ОСОБА_305, ОСОБА_306, ОСОБА_307, ОСОБА_308,  ОСОБА_309, ОСОБА_310, ОСОБА_311, ОСОБА_312,
ОСОБА_313 ОСОБА_34, ОСОБА_305,
ОСОБА_316, ОСОБА_317, ОСОБА_318, ОСОБА_319, ОСОБА_320, ОСОБА_321, ОСОБА_322,
ОСОБА_323, ОСОБА_324, ОСОБА_325, ОСОБА_326, ОСОБА_327, ОСОБА_328, ОСОБА_329,
ОСОБА_330, ОСОБА_331, ОСОБА_332, ОСОБА_333, ОСОБА_334, ОСОБА_335, ОСОБА_336,
ОСОБА_337, ОСОБА_338, ОСОБА_339, ОСОБА_340,
ОСОБА_341, ОСОБА_342, ОСОБА_343, ОСОБА_344, ОСОБА_345, ОСОБА_346,
ОСОБА_347, ОСОБА_348, ОСОБА_349, ОСОБА_350, ОСОБА_351, ОСОБА_352, ОСОБА_353,
ОСОБА_354, ОСОБА_355,  ОСОБА_356,
ОСОБА_357, ОСОБА_358, ОСОБА_359, ОСОБА_360, ОСОБА_361, ОСОБА_362, ОСОБА_363,
ОСОБА_364, ОСОБА_365 ОСОБА_366, ОСОБА_367, ОСОБА_368, ОСОБА_369, ОСОБА_370,
ОСОБА_371, ОСОБА_372, ОСОБА_373, ОСОБА_374,ОСОБА_375, ОСОБА_376,  ОСОБА_377, ОСОБА_378, ОСОБА_379, ОСОБА_380,
ОСОБА_381, ОСОБА_382, ОСОБА_383, ОСОБА_384, ОСОБА_385, ОСОБА_386,  ОСОБА_387,ОСОБА_388, ОСОБА_389, ОСОБА_390,
ОСОБА_391, ОСОБА_392, ОСОБА_393, ОСОБА_394, ОСОБА_395, ОСОБА_396, ОСОБА_397,
ОСОБА_398, ОСОБА_399, ОСОБА_400, ОСОБА_401, ОСОБА_402, ОСОБА_403ОСОБА_404,
ОСОБА_405,  ОСОБА_406, ОСОБА_407,
ОСОБА_408, ОСОБА_409, ОСОБА_410, ОСОБА_411, ОСОБА_412, ОСОБА_413, ОСОБА_414,
ОСОБА_415,ОСОБА_416,ОСОБА_417, ОСОБА_418, ОСОБА_419, ОСОБА_420, ОСОБА_421,
ОСОБА_422, ОСОБА_423, ОСОБА_424, ОСОБА_425, ОСОБА_426, ОСОБА_427, ОСОБА_428,
ОСОБА_429, ОСОБА_430, ОСОБА_431,
ОСОБА_432, ОСОБА_433, ОСОБА_434, ОСОБА_435, ОСОБА_436, ОСОБА_437
ОСОБА_438, ОСОБА_439, ОСОБА_440, ОСОБА_441, ОСОБА_442, ОСОБА_443, ОСОБА_444,
ОСОБА_445, ОСОБА_446, ОСОБА_447, ОСОБА_448, ОСОБА_449, ОСОБА_450, ОСОБА_451,
ОСОБА_452, ОСОБА_453, ОСОБА_454, ОСОБА_455, ОСОБА_456, ОСОБА_457, ОСОБА_458,
ОСОБА_459

про:

1)
визнання недійсним
рішення загальних зборів ВАТ "Козаровицьке" від 25.07.2002 року про
затвердження відчуження майна шляхом передачі основних фондів ВАТ
"Козаровицьке" у статутний фонд ЗАТ "Агропродукт" на суму
55680,00 грн. та визнання недійсною передачу основних фондів ВАТ
"Козаровицьке" у статутний фонд ЗАТ "Агропродукт" на суму
55680,00 грн.;

2) визнання недійсним рішення загальних
зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке" від 25.07.2002 року, викладені в
п. 11.3 "Визначити пріоритетним напрямком діяльності ВАТ "Козаровицьке"
його участь, як співзасновника у створенні Закритого акціонерного товариства,
шляхом передачі в Статутний фонд юридичної особи, що створюється, частини майна
ВАТ "Козаровицьке"; в п. 11.4 "Надати правлінню товариства право
погодити прийнятий на зборах перелік та вартість майна, що передається до
статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" з іншими засновниками ЗАТ та
підписати акт прийому-передачі майна"; в п. 11.5 уповноважити Голову
правління укласти відповідні угоди та підписати установчі документи ЗАТ також взяти
участь в Установчих та Загальних зборах ЗАТ та ВАТ "Козаровицьке"; в
п. 11.6 зобов'язати Голову правління відзвітувати на наступних зборах
акціонерів про хід виконання цього рішення";

3)
визнання недійсним
Акта прийому-передачі майна до Статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" від
27.03.2003 року підписаний Головою правління ВАТ "Козаровицьке"
ОСОБА_2 та Генеральним директором ЗАТ "Агропродукт" ОСОБА_1.;

4)
зобов'язання ЗАТ
"Агропродукт" повернути ВАТ "Козаровицьке" майно, яке
незаконно передано у Статутний фонд відповідача;

у
судовому засіданні взяли участь представники:

від
позивача 1:

не
з'явились;

від
позивача 2:

не
з'явились;

від
позивача 3:

ОСОБА_4;

від
позивача 4:

не
з'явились;

від
позивача 5:

не
з'явились;

від
відповідача 1:

ОСОБА_1.
(дов. б/н від 15.05.2008);

від
відповідача 2:

ОСОБА_2.
(дов. б/н від 20.11.2007);

від
третьої особи -ТОВ "Інвест Агро"

не
з'явились;

від
третьої особи -Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Київські області

не з'явились;

від третьої
особи - Реєстратора АТ "Український інноваційний банк"

Грищенко
К.В. (дов. №108 від 09.04.2008);

від
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору -акціонерів
ВАТ "Козаровицьке

ОСОБА_381,                        ОСОБА_385, ОСОБА_438  (представник ОСОБА_1.ОСОБА_3. за дов. №1379
від 17.01.2008)

інші
треті особи -акціонери ВАТ "Козаровицьке"  -
не з'явились,

Розпорядженням
в.о. Голови Вищого господарського суду України від 05.08.2008 №02-12/333,
змінено склад колегії суддів, в провадженні якої знаходилась справа № 3/2-18/07
та сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Губенко
Н.М., судді: Барицька Т.Л., Подоляк О.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
Вишгородського районного суду Київської області від 08.06.2005 за заявою
позивачів вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони відчужувати
рухоме та нерухоме майно, яке було передано ВАТ "Козаровицьке" до
статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" відповідно до рішення загальних
зборів ВАТ "Козаровицьке" від 25.07.2002 і перебуває у власності ВАТ
"Агропродукт" згідно з переліком, викладеним в протоколі №1
зазначених зборів; ухвала мотивована тим, що враховуючи підстави позовних
вимог, існує вірогідність того, що ЗАТ "Агропродукт" може відчужити
основні засоби, правомірність отримання як внеску до статутного фонду вказаного
закритого акціонерного товариства оспорюється позивачами.

Рішенням
Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2007 позов позивачів
з урахуванням збільшення ними позовних вимог задоволено повністю з підстав
доведеності позовних вимог.

Постановою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду (головуючий: Ільєнок
Т.В., судді: Корсакова Г.В., Мельник С.М.) від 03.03.2008 скасовано рішення
Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2007 у даній справі
та прийнято нове рішення у наступній редакції: "В частині позовних вимог
про визнання недійсним рішення загальних зборів ВАТ "Козаровицьке"
від 25.07.2002 про затвердження відчуження майна шляхом передачі основних
фондів ВАТ "Козаровицьке" у статутний фонду ЗАТ
"Агропродукт" на суму 55 680,00 грн. до відповідача-1 позов
задовольнити.  Визнати недійсним рішення
загальних зборів ВАТ "Козаровицьке" від 25.07.2002 про затвердження
відчуження майна шляхом передачі основних фондів ВАТ "Козаровицьке" у
статутний фонд ЗАТ "Агропродукт" на суму 55 680,00 грн. В частині
позовних вимог про визнання недійсною передачу основних фондів ВАТ
"Козаровицьке" у статутний фонду ЗАТ "Агропродукт" на суму
55 680,00 грн. до відповідача 1 у позові відмовити. В частині позовних вимог
про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
"Козаровицьке" від 25.07.2002, викладених в п.п. 11.3, 11.4, 11.5,
11.6 Протоколу загальних зборів акціонерів від 25.07.2002 №1. В частині
позовних вимог про визнання недійсним Акта прийому-передачі майна до статутного
фонду ЗАТ "Агропродукт" від 27.03.2003 та зобов'язання ЗАТ
"Агропродукт" повернути ВАТ "Козаровицьке" майно, яке
незаконно передано у статутний фонд ЗАТ "Агропродукт" до відповідача
2 у позові відмовити."; ухвалу Вишгородського районного суду Київської
області від 08.06.2005 про вжиття заходів до забезпечення позову залишено без
змін.

Закрите
акціонерне товариство "Агропродукт" (надалі відповідач 2), ОСОБА_1,
ОСОБА_5, не погоджуючись із постановою Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 03.03.2008, звернулися до Вищого господарського суду
України із касаційними скаргами, в яких просять постанову частково скасувати, в
тому числі, і в частині залишення ухвали про забезпечення позову від 26.03.2007
без змін.

Ухвалою
Вищого господарського суду України від 20.06.2008 у справі №3/2-18/07 прийнято
відмову від касаційної скарги ОСОБА_5.; ухвалою суду касаційної інстанції від
24.06.2008 касаційні скарги відповідача 2 та ОСОБА_1. прийнято до касаційного
провадження, об'єднано в одне провадження, справу призначено до розгляду.

06.08.2008
від відповідача 2 та ОСОБА_1. надійшли ідентичні заяви про зміну касаційних
скарг, в яких вони просили скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 03.03.2008 у справі №3/2-18/07 у частині залишення без
змін ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 08.06.2005, в
іншій частині постанову залишити без змін.

Підстави
касаційних скарг відповідача 2 та ОСОБА_1., з урахуванням вказаних заяв про
зміну касаційних скарг, обґрунтовуються наступними доводами.

Висновок
господарського суду апеляційної інстанції про необхідність залишення в силі
ухвали про забезпечення позову є помилковим, таким, що не відповідає законодавству
та фактичним обставинам справи, оскільки у п. 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами
цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення
позову" вказано, що суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або
змінились обставини, що зумовили його застосування; в даному випадку потреба в
забезпеченні позову відпала, оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в
частині повернення майна, а застосування заходів забезпечення позову було
спрямоване на забезпечення виконання саме цієї вимоги.

Відзиви
на касаційні скарги від осіб, які беруть участь у справі не надходили, однак це
не є перешкодою для суду касаційної інстанції переглянути судове рішення
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.03.2008 у
справі №3/2-18/07.

Ознайомившись
з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою
інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин,
дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно
із статтею 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий
господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення
місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно
до роз'яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -
на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна
частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення
для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких
суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Вищий
господарський суд України прийшов до висновку, що оскаржувана постанова є
такою, що відповідає даним вимогам, з огляду на наступне.

Скасовуючи
рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2007 та
залишаючи без змін ухвалу про забезпечення позову від 08.06.2005, Київський
міжобласний апеляційний господарський суд виходив, зокрема, з того, що:

-
загальне повідомлення акціонерів щодо скликання загальних зборів акціонерів ВАТ
"Козаровицьке" 25.07.2002 надруковано за 44 дні до проведення зборів,
а не за 45, що є порушенням ч. 1 ст. 43 Закону України "Про господарські
товариства";

-
включення до порядку денного загальних зборів ВАТ "Козаровицьке" пп.
9, 10, 11, 12 та повідомлення про це акціонерів відбувалося із порушенням ч. 1
ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" та п. 8.6.
статуту товариства (оголошення не було опубліковано в офіційних виданнях, а
лише в місцевій газеті "Слово");

-
розсилка повідомлень акціонерів ВАТ "Козаровицьке" про проведення
загальних зборів акціонерів 25.07.2002 здійснювалася правлінням без реєстру
акціонерів, який знаходиться у реєстратора АТ "Укрінбанк", що
зафіксовано в Акті проведення позапланової перевірки провадження діяльності на
ринку цінних паперів ВАТ "Козаровицьке" від 04.11.2004;

-
реєстрація учасників зборів відбулася із порушенням ст.ст. 41, 43 Закону
України "Про господарські товариства" та п. 4.5. Положення про
порядок проведення контролю за реєстрацією акціонерів для участі у загальних
зборах акціонерних товариств", затвердженого рішенням ДКЦПФР від
23.11.1998 №199, та вимоги п. 8.6. статуту ВАТ "Козаровицьке";

- до
порядку денного загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке"
25.07.2002 не було включено пропозиції акціонерів ОСОБА_1. та ОСОБА_1., які
загалом володіють більше 10 % акцій товариства та яка була прийнята
(проголосована) на засіданні виконавчого органу товариства -Правління від
10.07.2002 і оформлена протоколом №5 про вступ ВАТ "Козаровицьке" на
правах засновника у ЗАТ, яке формується на території ВАТ, що є порушенням ст.
43 Закону України "Про господарські товариства";

- до
порядку денного загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке" від
25.07.2002 не було внесено у визначеному законодавством порядку питань,
пов'язаних з внесенням на корпоративних правах в ЗАТ "Агропродукт" та
передачею в статутний фонд новостворюваного підприємства практично всіх
основних засобів ВАТ "Козаровицьке";

- до
виключної компетенції загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке"
належить прийняття рішень про участь товариства у інших підприємствах, але як
простежується за текстом протоколу № 1 від 25.07.2002 зборів акціонерів,
голосування по додаткових питаннях №№10, 11, якими визначались відносини із
іншими підприємствами, фактично не відбувалось (в протоколі відсутні підсумки
голосування ), в той час, як по питанням №№1-9 -в протоколі вказані підсумки
голосування;

-
питання №11 порядку денного загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке"
сформульовано узагальнено, що не дозволило акціонерам знати про конкретно
поставлені завдання для їх вирішення, що суперечить ч. 4 ст. 43 Закону України
"Про господарські товариства", згідно з якою загальні збори не вправі
приймати рішення з питань, не включених до порядку денного та носять
неконкретний узагальнений характер;

-
матеріалами справи підтверджується, що загальні збори акціонерів ВАТ
"Козаровицьке" 25.07.2002 проведено з порушеннями чинного
законодавства;

-
оскільки рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке" від
25.07.2002, на підставі якого відбулася передача майна ЗАТ Агропродукт"
визнано недійсним, тому апеляційний господарський суд, керуючись ст.ст. 66, 67
ГПК України, не вбачає підстав для скасування ухвали Вишгородського районного
суду Київської області від 08.06.2005 про забезпечення позову, якою заборонено
відчужувати рухоме та нерухоме майно, яке було передано ВАТ
"Козаровицьке" до статутного фонду ЗАТ" "Агропродукт"
відповідно до рішення загальних зборів ВАТ "Козаровицьке" від
25.07.2002 і перебуває у власності ВАТ "Агропродукт".

Вищий
господарський суд України погоджується із висновками господарського суду
апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" про
проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються
персонально передбаченим статутом способом; загальне повідомлення друкується в
місцевій пресі за місцезнаходженням акціонерного товариства і в одному із
офіційних видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і
місця проведення зборів та порядку денного; повідомлення повинно бути зроблено
не менш як за 45 днів до скликання загальних зборів.

Як
вірно зазначив господарський суд у п. 8.6. статуту ВАТ "Козаровицьке"
визначено порядок, строки повідомлення акціонерів про проведення загальних
зборів, а саме: кожному акціонеру надсилається письмове повідомлення про
скликання зборів не пізніше ніж за 45 днів до дати проведення загальних зборів
рекомендованим листом на адресу, що вказана у реєстрі власників іменних акцій;
загальне повідомлення розміщується у засобах масової інформації; повідомлення
має містити, в тому числі, порядок денний загальних зборів.

Під
час розгляду господарським судом апеляційної інстанції даної справи було
правильно встановлено, про що вказувалося вище, що порядок та строки
повідомлення акціонерів ВАТ "Козаровицьке" про проведення загальних
зборів 25.07.2002 не було дотримано (повідомлення за 44 дні до проведення
зборів; відправлення повідомлень про проведення загальних зборів без реєстру
власників іменних акцій товариства), а саме оголошення було розміщено лише в
місцевому друкованому виданні, а у визначеному законом друкованому виданні не
розміщувалось, чим порушено наведені норми закону та статуту.

Частиною
2 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" передбачено,
що: будь-який з акціонерів має право вносити свої пропозиції щодо порядку
денного загальних зборів не пізніше як за 20 днів до їх скликання; рішення про
включення цих пропозицій до порядку денного приймається виконавчим органом
товариства; пропозиції акціонерів, які володіють більш як 10 відсотками
голосів, вносяться до порядку денного обов'язково; рішення про зміни в порядку
денному повинні бути доведені до відома всіх акціонерів не пізніше як за 10
днів до проведення зборів у порядку, передбаченому статутом.

Аналогічні
положення містяться і в п. 8.7. статуту ВАТ "Козаровицьке".

Судом
апеляційної інстанції встановлено, із чим погоджується колегія суддів, що
наведені положення закону та статуту при скликанні загальних зборів акціонерів
ВАТ "Козаровицьке" та формуванні порядку денного зборів також були
порушені, оскільки до порядку денного не було включено пропозицію акціонерів
ОСОБА_1. та ОСОБА_1., які загалом володіють більше 10 % акцій товариства, яка
була прийнята на засіданні виконавчого органу товариства -Правління, 10.07.2002
(протокол №5) про вступ ВАТ "Козаровицьке" на правах засновника у
ЗАТ, яке формується на території ВАТ "Козаровицьке".

Вищий
господарський суд України погоджується із висновками апеляційного
господарського суду про порушення загальними зборами акціонерів ВАТ
"Козаровицьке" ч. 3 ст. 43 Закону України "Про господарські
товариства" та п. 8.8. статуту товариства, згідно з якими, загальні збори
не мають права приймати рішення стосовно питань, що не включені до порядку
денного зборів, адже порядок денний зборів не містить конкретного (чітко
сформульованого) питання щодо, зокрема, відчуження майна товариства в
створюване ЗАТ "Агропродукт", в той час, як рішення з цього приводу
було прийнято, а майно, відповідно, передано.

Наведені
норми та встановлені судом апеляційної інстанції факти порушення порядку
проведення, скликання, повідомлення акціонерів, формування порядку денного
загальних зборів ВАТ "Козаровицьке", тощо, про які вказувалося вище,
дають підстави колегії суддів Вищого господарського суду України погодитися із
висновком господарського суду апеляційної інстанції про скасування рішення
Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2007 та прийняття
нового рішення у викладеній Київським міжобласними господарським судом
редакції.

Стосовно
висновку господарського суду апеляційної інстанції, викладеного в постанові
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.03.2008 щодо
залишення в силі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від
08.06.2005 про забезпечення позову, яку скаржники -Чомський М.М. та ЗАТ
"Агропродукт" після подання заяв про зміну касаційних скарг просять
скасувати тільки в цій частині, колегія суддів зазначає наступне.

Застосовуючи
заходи до забезпечення позову у вигляді заборони відчужувати рухоме та нерухоме
майно, яке було передано ВАТ "Козаровицьке" до статутного фонду ЗАТ
"Агропродукт" відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
"Козаровицьке" від 25.07.2002, Вишгородський районний суд Київської
області виходив із наступного:

-
дослідивши протокол загальних зборів ВАТ "Козаровицьке" від
25.07.2002 з переліком майна, яке передається в статутний фонд ЗАТ
"Агропродукт", газету "Слово" від 15.01.2005 з об'явою ЗАТ
"Агропродукт" про проведення загальних зборів акціонерів з порядком
денним, в якому вказане питання про продаж об'єктів нерухомого майна, належного
цьому підприємству, суд вважає, що заявлене позивачами клопотання про
забезпечення позову, з урахуванням наведеного, предмета спору та того, що
відчуження майна ЗАТ "Агропродукт" унеможливить виконання рішення
суду, підлягає задоволенню.

Київський
міжобласний апеляційний господарський суд, залишаючи без змін на підставі
ст.ст. 66, 67 ГПК України, вказану ухвалу загального суду, прийшов до висновку,
що: оскільки рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке"
від 25.07.2002 на підставі якого було передано майно ЗАТ
"Агропродукт" визнано недійсним, а тому ухвалу, якою заборонено
відчужувати рухоме та нерухому майно, яке було передано від ВАТ
"Козаровицьке" до статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" на
підставі вже визнаного недійсним рішення необхідно залишити без змін.

Вищий
господарський суд України погоджується із таким висновком господарського суду
апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно
до приписів ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно
зі ст. 68 ГПК України питання скасування забезпечення позову вирішується
господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи
ухвалі.

В
пункті 10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006
№9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" сказано, що
заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання
рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд,
при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення
або зміну способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в
забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що
зумовили його застосування.

Пунктом
10 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 №02-5/611
"Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову"
також передбачено, що забезпечення позову застосовується як гарантія
задоволення позовних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати
вжиті заходи до виконання рішення, за винятком випадків, коли потреба у
забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні
обставини, що спричинились до застосування заходів забезпечення позову.

Таким
чином, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, залишивши без змін
ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08.06.2005, якою
заборонено відчужувати майно, прийшов до абсолютно правильного висновку, що
оскільки рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Козаровицьке" від
25.07.2002 про відчуження майна товариства до статутного фонду ЗАТ
"Агропродукт" визнано недійсним, тому заходи забезпечення позову
шляхом заборони його відчуження мають тривати до виконання судового рішення.

Не
приймає до уваги колегія суддів твердження скаржників про те, що оскільки
господарським судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні вимоги
повернути передане до статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" майно, тому
необхідність у залишенні заходів забезпечення позову відпала, оскільки вони
(заходи) були спрямовані на забезпечення саме цієї вимоги і пов'язані виключно
з цією вимогою, виходячи з наступного.

Як
встановлено господарським судом та випливає з матеріалів справи, предметом
даного позову є не лише вимога повернути передане ВАТ "Козаровицьке"
до статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" майно, а й інші вимоги, в тому
числі і визнання рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
"Козаровицьке" від 25.07.2002 про передачу вказаного майна до
статутного фонду ЗАТ "Агропродукт" недійсним, і яка, зокрема, судом
задоволена.

Керуючись
статтями 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Закритого
акціонерного товариства "Агропродукт" та ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.03.2008 у
справі № 3/2-18/07 залишити без змін.

Головуючий
суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Т.Л. БАРИЦЬКА

О.А. ПОДОЛЯК