ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 2-10/9586-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. - головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.10.2005 року

у справі

№ 2-10/9586-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Комунального закладу "Міське територіально-медичне об'єднання"

до

Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим

про

визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У травні 2005 року Комунальний заклад "Міське територіально-медичне об'єднання" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим від 19.11.2004 року №/0 на суму 340, 00 грн., від 19.11.2004 року № /0 на суму 806, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що збір за воду, яка використовується для питних і санітарно-гігієнічних потреб протитуберкульозного диспансеру не сплачується, а розрахунки плати за землю не могли бути надані, оскільки земельна ділянка у 2003-2004 роках знаходилася на балансі іншої юридичної особи Комунальної установи "Пологовий будинок".

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12-14.07.2005 року (суддя Тітков С.Я.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.10.2005 року (судді: Фенько Т.П. –головуючий, Дугаренко О.В., Черткова І.В.) по справі № 2-10/9586-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим позов задоволено. Визнано недійсними податкові повідомлення-рішення Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції від 19.11.2004 року № /0, від 19.11.2004 року № /0. Стягнуто з Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції на користь Комунального закладу "Міське територіально-медичне об'єднання" 85, 00 грн. державного мита. Стягнуто з Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції на користь Комунального закладу "Міське територіально-медичне об'єднання" 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди з посиланням на статтю 104 Цивільного кодексу України зазначають про те, що податкові повідомлення-рішення прийняті відносно неналежної особи, оскільки згідно з довідкою Головного управління статистики в Автономній Республіці Крим від 14.07.2005 року № 05.3-5/2341 Комунальна установа охорони здоров'я "Протитуберкульозний диспансер" продовжує значитися в ЄДРПОУ.

Суд апеляційної інстанції розглянув спір керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Євпаторійська об'єднана державна податкова інспекція Автономної Республіки Крим звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.10.2005 року по справі № 2-10/9586-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим, в якій просить постанову у справі скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 12 Закону України "Про плату за землю", статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 19.11.2004 року № /0 про стягнення штрафу у сумі 340,00 грн. за ненадання до податкової інспекції розрахунку за землю у 2003-2004 роках у встановлені строки, а також від 19.11.2004 року № /0 про стягнення недоїмки по збору за спеціальне використання водних ресурсів у сумі 126,60 грн. і штрафу у сумі 680,00грн., а всього на суму 806, 60 грн.

Також судами встановлено, що спірні повідомлення-рішення винесені на підставі акта № 441/23-1-11 від 16.11.2004 року про результати документальної позапланової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Комунального закладу охорони здоров'я "Протитуберкульозний диспансер".

Приймаючи постанову у справі, суд апеляційної інстанції не врахував наступне.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору. У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України Євпаторійська об’єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим є суб’єктом владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 року. У відповідності з абзацом першим пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте даний спір апеляційним господарським судом, у порушення вимог статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України, після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України розглянуто в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті.

Таким чином, розгляд господарським судом апеляційної інстанції публічно-правового спору в порядку господарського судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятої ним постанови зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого зазначена постанова підлягає скасуванню згідно з статтею 11110 Господарського процесуального кодексу України.

У свою чергу, абзацом першим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.10.2005 року по справі № 2-10/9586-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає скасуванню, а справа –передачі на розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111Господарського процесуального кодексу України, розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.10.2005 року по справі № 2-10/9586-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати.

Справу передати на розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Головуючий О. Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова