КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.01.2008
№ 2/278

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 - ПП,

ОСОБА_2
(довіреність б/н від 18.12.2007);

від відповідача - Пінчук М.М. (довіреність б/н
від 05.01.2007);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
23.10.2007

у справі № 2/278

за позовом                               Приватного
підприємця ОСОБА_1

до                                                   Житлово-будівельного
кооперативу "Арсеналець-28"

про                          врегулювання спору
при укладенні договору оренди нежитлового приміщення

та за зустрічним позовом           Житлово-будівельного кооперативу
"Арсеналець-28"

до                     Приватного підприємця
ОСОБА_1

про
зобов'язання звільнити нежилі приміщення та передати їх по акту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду м.Києва від23.10.2007 у справі №2/278 в задоволенні
первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено в повному
обсязі. Зобов'язано ПП ОСОБА_1 звільнити орендовані нежилі приміщення
(колясочної), загальною площею 36 кв. м. у АДРЕСА_1 у м. Києві та передати їх
по акту ЖБК ”Арсеналець - 28” протягом одного календарного місяця. Стягнуто з
ПП ОСОБА_1 на користь ЖБК ”Арсеналець - 28” 102 грн. витрат по оплаті
державного мита за подачу зустрічного позову та 118 грн. витрат по сплаті на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, ПП ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в
частині задоволення зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні зустрічного позову відмовити, оскільки господарським судом першої
інстанції не в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи, що мають значення
для справи, а висновки, викладені у рішенні не відповідають дійсним обставинам
справи, а ті обставини, що мають значення для справи, які суд визнав
встановленими, є недоведеними, а також господарським судом першої інстанції не
правильно застосовані норми матеріального права. При цьому скаржник посилається
на те, що господарський суд першої інстанції не з'ясував початку перебігу
строку дії договору оренди, а також не врахував те, що про передачу частини
об'єкта оренди сторони дійшли згоди лише 25.06.1998. Отже, відлік десятирічного
строку дії договору оренди слід починати з 25.06.1998.

ПП
ОСОБА_1 також вказує на те, що ч. 4 ст. 284 ГК України та ч. 2 ст. 795 ЦК
України передбачають наявність заперечень протягом одного місяця з моменту
закінчення строку дії договору оренди. Проте, ні ГК України, ні ЦК України не
містять норми щодо висловлення незгоди на продовження договору за місяць до
його закінчення. Таким чином, за відсутності заперечень протягом місяця після
спливу строку дії договору оренди, договір оренди продовжений на той самий
строк на тих самих умовах.

Крім
того, ПП ОСОБА_1 зазначає, що господарським судом першої інстанції не були
досліджені істотні обставини справи, які стосуються строку оренди ПП ОСОБА_1
другої кімнати колясочної, що була передана їй на підставі додатку до договору
оренди, укладеного 25.06.1998 і десятирічний строк оренди якої закінчується
25.06.2008.

ЖБК
”Арсеналець - 28” надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити
рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, з підстав зазначених у рішенні.

Згідно
із ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний з
доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

При
розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані
пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та
встановлено наступне.

25.04.1997
між ПП ОСОБА_1 та ЖБК ”Арсеналець - 28” був укладений договір № 2-А оренди
нежитлових приміщень (далі договір оренди), відповідно до умов якого, ЖБК
”Арсеналець - 28”, як орендодавець, на підставі рішення правління від
25.03.1997 передав в оренду приміщення колясочної кімнати площею 18 кв. м.
першого поверху п'ятого під'їзду АДРЕСА_1, а ПП ОСОБА_1, як орендар, прийняла в
орендне користування для обладнання перукарні вказане приміщення.

Згідно
із п. 1.3. договору оренди, враховуючи значні витрати по переобладнанню
приміщення під перукарню, термін дії договору встановлюється 10 років з
подальшим продовженням за згодою сторін.

25.06.1998
між ПП ОСОБА_1 та ЖБК ”Арсеналець - 28” було укладено додаток до договору № 2-А
від 25.06.1997 (далі додаток до договору оренди), в якому сторони зазначили, що
згідно із домовленістю при заключенні договору від 25.06.1997 № 2-А та на
підставі розпорядження Ватутінської райдержадміністрації про надання дозволу ПП
ОСОБА_1 влаштувати перукарню в 2-х кімнатах (колишніх колясочних) по АДРЕСА_1,
ЖБК ”Арсеналець - 28” з 01.07.1998 передає, а ПП ОСОБА_1 приймає приміщення
другої кімнати колясочної в під'їзді № 5 для обладнання під розширення
перукарні.

В п.
2 додатку до договору оренди сторони визначили, що в подальшому оренду
приміщення другої колясочної слід виконувати на підставі укладеного договору
від 25.04.1997 № 2-А, який з моменту підписання цього додатку є основою для
оренди 2-х колясочних приміщень, а відповідно до п. 4 додатку до договору
оренди цей додаток є невід'ємною частиною договору від 25.04.1997 № 2-А.

Відповідно
до ст. 258 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору оренди, строк договору
майнового найму визначається за погодженням сторін, якщо інше не встановлено
чинним законодавством.

Як
вбачається із тексту договору оренди № 2-А від 25.04.1997, що міститься в
матеріалах справи він датований 25.04.1997, тобто укладеним договір оренди
вважається з 25.04.1997 і відповідно визначений сторонами 10-ти річний строк
дії договору оренди слід відраховувати з 25.04.1997. Таким чином, за
погодженням сторін договір оренди № 2-А від 25.04.1997 був укладений на строк з
25.04.1997 по 25.04.2007. Посилання ПП ОСОБА_1 на те, що відлік 10-ти річного
строку дії договору оренди слід починати з 25.06.1998 (з дати укладення додатку
до договору оренди) не береться апеляційним господарським судом до уваги,
оскільки в додатку від 25.06.1998 до договору оренди сторони не змінювали
строку дії договору оренди, а навпаки зазначили, що зазначений додаток до договору
оренди є його невід'ємною частиною і оренда приміщення, наданого за додатком до
договору оренди, здійснюється на підставі укладеного договору від 25.04.1997 №
2-А.

Відповідно
до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного та Господарського кодексів
України до відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним та
Господарським кодексами України, їх положення застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ними чинності.

Відповідно
до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Згідно
із ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням
сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він
вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Відповідно
до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Згідно
із ч. 4 ст. 1 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна”
оренда майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону,
якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди.

Оскільки
в договорі оренди сторони не передбачили, що відносини сторін не регулюються
положеннями Закону України ”Про оренду державного та комунального майна”, то до
відносин сторін разом з положеннями ГК України та ЦК України підлягають
застосуванню також і положення Закону України ”Про оренду державного та
комунального майна”.

Згідно
із п. 2 ст. 17 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” у
разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Як
свідчать матеріали справи, ЖБК ”Арсеналець - 28” 21.03.2007 надіслав ПП ОСОБА_1
лист № 97/28, в якому повідомив про свою незгоду на продовження дії договору
оренди після його закінчення 25.04.2007, у зв'язку з чим просив до 25.04.2007
провести необхідні роботи по приведенню приміщення, обладнання, інвентаря та
іншого майна у належний стан та передати його ЖБК ”Арсеналець - 28” за актом.
Факт отримання даного листа ПП ОСОБА_1 підтверджує.

Пунктом
1 ч. 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі
закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною
2 ст. 26 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна”
встановлено, що договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку,
на який його було укладено.

Отже,
оскільки ЖБК ”Арсеналець - 28” у встановленому чинним законодавством порядку
попередив ПП ОСОБА_1 про припинення дії договору оренди, то відповідно до п. 2
ст. 291 ГК України та п. 2 ст. 17 Закону України ”Про оренду державного та
комунального майна”, якими встановлено, що договір оренди припиняє свою дію в
разі закінчення строку, на який його було укладено, договір оренди разом з
додатком, який є невід'ємною частиною договору оренди, припинив свою дію
25.04.2007.

Твердження
ПП ОСОБА_1 про те, що договір оренди не припинив свою дію, у зв'язку з тим, що
ЖБК ”Арсеналець - 28” заяву про припинення дії договору направив за місяць до
моменту закінчення строку дії договору оренди, не заслуговує на увагу, оскільки
відповідно до роз'яснення Вищого господарського суду України №02-5/237 від
25.05.2000 із змінами заяву про припинення або зміну умов договору
заінтересована сторона може подати і до закінчення строку дії договору оренди.

Слід
також зазначити, що переписка сторін щодо укладення нового договору оренди від
01.05.2007 свідчить про те, що сторони визнали припинення строку дії договору
оренди. Крім того, звернення ПП ОСОБА_1 з даним позовом до господарського суду
першої інстанції також свідчить про визнання нею факту припинення строку дії
договору оренди № 2-А від 25.04.1997.

Згідно
із ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором
найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на
укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися
переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний
повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений
договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови
договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі
недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право
наймача на укладення договору припиняється.

Як
свідчать матеріали справи ПП ОСОБА_1 21.04.2007 направила ЖБК ”Арсеналець - 28”
лист № 07-04/21, в якому зазначила, що вона, як орендар, має переважне право на
продовження договору оренди та запропонувала після 25.04.2007 продовжити договір
оренди.

Згідно
із приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно
до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені
на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до
актів цивільного законодавства.

Згідно
із п. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих
видів договорів.

Договір
укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і
прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (п. 2 ст. 638 ЦК України).

Відповідно
до п. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити
кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно
із п. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого
печатками.

Відповідно
до п. 2 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з
сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається
другій стороні у двох примірниках.

ЖБК
”Арсеналець - 28”, у відповідь на лист ПП ОСОБА_1 від 21.04.2007, направив
лист, в якому повідомив, що у зв'язку з тим, що 25.04.2007 договір оренди
припинив свою дію ЖБК ”Арсеналець - 28” надсилає ПП ОСОБА_1 для розгляду та
укладення, шляхом підписання, новий договір про оренду нежитлового приміщення з
01.05.2007, а також зазначив, що надає ПП ОСОБА_1 час до 01.05.2007 для
підписання (укладення) договору, у випадку не підписання (не укладення) ПП
ОСОБА_1 договору або незгоди щодо укладення договору з будь-яких причин, ЖБК
”Арсеналець - 28” з 01.05.2007 буде здійснювати заходи щодо передачі приміщення
в оренду іншій фізичній чи юридичній особі.

15.05.2007
ЖБК ”Арсеналець - 28” надіслав ПП ОСОБА_1 лист № 99/28, в якому зазначив, що надає
ПП ОСОБА_1 строк до 31.05.2007 для підписання нового договору оренди з
01.05.2007 в редакції, який був наданий ЖБК ”Арсеналець - 28”.

Відповідно
до п. 4 ст. 181 ГК України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору
сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що
робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно
із п. 5 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до
договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк
вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до
договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Однак,
в матеріалах справи докази того, що ПП ОСОБА_1 склала протокол розбіжностей і
зробила застереження про це у договорі оренди від 01.05.2007 та у
двадцятиденний строк надіслала ЖБК ”Арсеналець - 28” два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним договором оренди від 01.05.2007 відсутні, не
надала їх ПП ОСОБА_1 і на вимогу апеляційного господарського суду, у зв'язку з
чим апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ПП ОСОБА_1 вказаних
дій вчинено не було.

Як
вбачається із наявних в матеріалах справи та додатково наданих ПП ОСОБА_1
листів, 30.04.2007 ПП ОСОБА_1 надіслала ЖБК ”Арсеналець - 28” лист № 07-05-01,
в якому вказала, що направлений ЖБК ”Арсеналець - 28” проект договору оренди
ніким не підписаний і не завірений печаткою. Розрахунок орендної плати
зазначений в договорі оренди не обґрунтований і не приймається ПП ОСОБА_1
Наданий ЖБК ”Арсеналець - 28” проект договору оренди уточнюється в юридичній конторі
і буде підписаний. Щодо встановлення орендної плати, то ПП ОСОБА_1 буде
підписаний додатковий протокол на підставі наданого розрахунку відповідно до
діючих законів.

У
листі (претензії) № 07-05-25 від 25.05.2007 ПП ОСОБА_1 зазначила, що проект
договору оренди від 01.05.2007 надісланий ЖБК ”Арсеналець - 28” вона погодила,
крім розміру орендної плати. Для вирішення цього питання ПП ОСОБА_1 просила ЖБК
”Арсеналець - 28” надати розрахунок орендної плати.

Відповіді
ЖБК ”Арсеналець - 28” на листи ПП ОСОБА_1 щодо непогодження із встановленим ЖБК
”Арсеналець - 28” в проекті договору оренди від 01.05.2007 розміром орендної
плати в матеріалах справи відсутні.

Таким
чином, з огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до
висновку, що сторонами не було дотримано встановленого зазначеними нормами
права порядку укладення господарських договорів та строків врегулювання
розбіжностей, що виникли при укладенні договору.

Відповідно
до ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди
(склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який
укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок
використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та
умови його повернення або викупу.

Отже,
як свідчать матеріали справи, ПП ОСОБА_1 не погодилась із двома істотними
умовами проекту договору оренди від 01.05.2007, а саме із розміром орендної
плати та строком дії договору оренди.

Згідно
із ч. 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх
його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін
повинна бути досягнута згода.

При
укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 ГК України).

Докази
того, що між ПП ОСОБА_1 та ЖБК ”Арсеналець - 28” досягнуто згоди з усіх
істотних умов договору оренди від 01.05.2007, в т. ч. щодо розміру орендної
плати та строку дії договору оренди в матеріалах справи відсутні.

Відповідно
до п. 8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних
умов господарського договору, такий договір вважається таким, що не відбувся.

ПП
ОСОБА_1 в позовній заяві просить внести зміни до запропонованого ЖБК
”Арсеналець - 28” проекту договору оренди від 01.05.2007.

Відповідно
до діючого законодавства України внести зміни в договір оренди можливо лише
тоді, коли цей договір є укладеним, тобто таким, що відбувся.

Таким
чином, оскільки сторонами був порушений порядок укладення господарського
договору, визначений п. п. 3, 4, 5 ст. 181 ГК України, а також з урахуванням
того, що зміни в договір оренди можливо внести лише тоді, коли він є укладеним,
тобто таким, що відбувся, домовленість сторін про вирішення судом розбіжностей,
що виникли при укладенні договору відсутня, згоди з усіх істотних умов договору
оренди від 01.05.2007 між ПП ОСОБА_1 та ЖБК ”Арсеналець - 28” досягнуто не
було, то зазначений договір оренди не можна вважати укладеним (зазначене
узгоджується із правовою позицією Вищого господарського суду України,
викладеною у постанові від 27.03.2007 у справі № 20/168), у зв'язку з чим
апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду
першої інстанції про відмову в задоволенні первісних позовних вимог ПП ОСОБА_1

Що
стосується зустрічного позову ЖБК ”Арсеналець - 28” про зобов'язання ПП ОСОБА_1
звільнити орендовані нею на підставі договору оренди нежилі приміщення та
передати їх по акту, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно
до п. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Умовами
договору оренди передбачено, що після закінчення строку договору або
дострокового його розірвання ПП ОСОБА_1 проводить необхідні роботи по
приведенню приміщення, обладнання, інвентаря та іншого майна в належний стан та
передає його по акту ЖБК ”Арсеналець - 28” (п. 7.4.).

Матеріали
справи свідчать, що після закінчення строку дії договору оренди ПП ОСОБА_1
спірне приміщення не звільнила та не передала його ЖБК ”Арсеналець - 28”, проти
чого ПП ОСОБА_1 не заперечує.

Таким
чином, оскільки у зв'язку з припиненням дії договору оренди та неукладенням
договору оренди від 01.05.2007, у ПП ОСОБА_1 відсутні правові підстави
перебування у спірному приміщенні, то господарський суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив зустрічні вимоги ЖБК ”Арсеналець - 28” про
зобов'язання ПП ОСОБА_1 звільнити спірне приміщення.

Щодо
тверджень ПП ОСОБА_1 про те, що господарським судом першої інстанції не були досліджені
істотні обставини справи, які стосуються строку оренди ПП ОСОБА_1 другої
кімнати колясочної, що була передана на підставі додатку до договору оренди,
укладеного 25.06.1998 і десятирічний строк оренди якої закінчується 25.06.2008,
апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно
до укладеного 25.06.1998 додатку до договору оренди ЖБК ”Арсеналець - 28”
передав ПП ОСОБА_1 приміщення другої кімнати колясочної.

Як
вбачається із п. 2 додатку до договору оренди сторони визначили, що в подальшому
оренду приміщення другої колясочної слід виконувати на підставі укладеного
договору від 25.04.1997 № 2-А, який з моменту підписання цього додатку є
основою для оренди 2-х колясочних приміщень.

Відповідно
до п. 4 вказаного додатку цей додаток є невід'ємною частиною договору від
25.04.1997 № 2-А.

Таким
чином, оскільки в додатку до договору оренди сторони встановили, що договір
оренди є основою для оренди 2-х колясочних приміщень і додаток є невід'ємною
частиною договору оренди, то відповідно у зв'язку з припиненням строку дії
договору оренди, припиняє свою дію і додаток до договору оренди незважаючи на
те, що він був укладений сторонами роком пізніше.

Інші
доводи ПП ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним господарським
судом не приймаються до уваги і не можуть бути підставою для скасування
рішення, оскільки не вбачається наявності обставин, що свідчили б про порушення
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права.

Враховуючи
викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарським
судом першої інстанції в процесі розгляду справи в достатній мірі з'ясовані та
доведені обставини, що мають значення для справи. Рішення прийняте судом у
повній відповідності з матеріалами справи та з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не
можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Згідно
із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 ”Про
судове рішення” із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.1981 № 4,
від 25.12.1992 № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Оскаржене
рішення цим вимогам відповідає, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
Господарського суду м.Києва від23.10.2007 у справі №2/278 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Справу
№ 2/278 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді