ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2008 Справа № 22/149-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Шахова А.О., довіреність № Н-01/694 від 03.03.08;

від відповідача - Рукавішніков К.Р., довіреність № 26 від 21.03.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського”, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.08р. у справі № 22/149-08

за позовом державного підприємства „Донецька залізниця”, м. Донецьк

до відкритого акціонерного товариства „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського”, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 192360,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 26.06.2008 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Державне підприємство “Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Дзержинського”, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь 192360,0 грн. штрафу за неправильно зазначений у накладних № 47414337, 47414338, 47414339, 47414340, 47414341, 47414183, 47414184, 47414185, 47414186, 47414206, 47414207, 47414208, 47414209, 47414219, 47414220, 47414221 код одержувача та судові витрати по справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2008 року по справі № 22/149-08 (суддя Пуппо Л.Д.) позов задоволено на підставі статті 122 Статуту залізниць України, в якій зазначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість, місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Не погодившись із рішенням, відкрите акціонерне товариство „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає, що приймаючи рішення, господарський суд фактично лише констатував необхідність застосування до спірних правовідносин статтю 122 Статуту залізниць України, не перевіривши доводи позивача через всебічне, повне і об”єктивне дослідження поданих до матеріалів справи документів, якими обґрунтовувались позовні вимоги.

Порушення частин 1-2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України призвело до невірного застосування статей 118, 122, 129 Статуту залізниць України та не застосуванню до спірних правовідносин статті 137 Статуту залізниць України, статті 261 Цивільного кодексу України.

Факт невірно зазначеного коду було виявлено позивачем під час видачі вантажу належному вантажоодержувачу, про що свідчать відбитки штемпеля на залізничних накладних залучених до матеріалів справи.

Як встановлено судом першої інстанції, акти № 3 були складені позивачем 12.09, 17.09, 2007 року, тобто із значним запізненням від дня настання події, яка стала підставою для подання позову, і від цієї дати суд першої інстанції відраховував позовну давність без застосування вимог частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України.

Позивач вважає доводи скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 30 серпня по 09 вересня 2007 року на станцію Маріуполь-порт державного підприємства “Донецька залізниця” зі станції Правда Придніпровської залізниці за вказаними вище накладними, копії яких додані до справи, у вагонах №№ 56077340, 56963580, 53548665, 53447728, 52876737, 56969348, 56326812, 56485501, 52984846, 53572459, 53513487, 53524641, 53542627, 53575049, 53535852, 53518916 відповідачем на адресу Морторгпорта м.Маріуполь був відправлений вантаж. В накладних відправником зазначений код одержувача 0088.

В якості доказу факту неправильного зазначення відправником коду одержувача вантажу позивач додав до справи акти загальної форми № 2 від 12.09 та № 3 від 17.09.2007 року, складені станцією Маріуполь. Порт, в яких зазначено, що в перелічених вище накладих в графі "Одержувач" вказаний одержувач Морторгпорт, а код одержувача ЗАТ “Азовзовніштранс 0088".

До справи позивачем додані витяги з "Єдиної електронної картотеки клієнтів" щодо паспорта клієнта – державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт", в якому зазначений його залізничний код 0076, а також паспорта клієнта - закритого акціонерного товариства “Азовзовніштранс, його залізничний код 0088.

З тексту актів загальної форми вбачається, що код одержувача Морторгпорт зазначений відправником неправильно, а саме відправник зазначив код іншого одержувача.

Відповідно зі статтями 23, 24 Статуту залізниць України відправник повинен на станції завантаження на кожну відправку видати заповнену накладну, за всі наслідки неправильності, неточності чи неповноти відомостей вантажовідправник несе відповідальність.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде встановлено неправильне зазначення у накладній відомостей про код, адресу, назву вантажу, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України в п”ятикратному розмірі провізної плати.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчується комерційними актами або актами загальної форми.

Відповідно до частини 1 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість, місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 6 Статуту залізниць України передбачено, що накладна - перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником з вантажем.

Накладна є обов”язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Отже, уклавши угоду про перевезення, незалежно від будь-яких обставин, вантажовідправник взяв на себе зобов”язання по правильному заповненню накладної, і несе відповідальність за неправильно зазначений у накладній код, відповідно до статті 24, 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до пункту 2.1 пункту 2 Правил оформлення перевізних документів (стаття 6, 23, 24 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, вантажовідправником перевізних документів: “Вантажовідправник” зазначаються точне і повне найменування установи, підприємства, організації, особи-відправника вантажу та його цифровий код. Тобто, вимоги про стягнення штрафу обґрунтовані.

Як вбачається з наданих позивачем залізничних накладних вантаж видавався з 30.08.2007 року по 09.09.2007 року, з позовною заявою позивач звернувся 11.03.2008 року.

Згідно зі статтею 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Відповідно до статті 134 цього Статуту терміни подачі претензії до залізниці обчислюються:

“ж) з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення претензії, - в усіх інших випадках.

Тобто обставиною, з якої повинен обчислюватися строк позовної давності по даному випадку є дата видачі вантажу вантажоодержувачу, тобто саме в цей момент залізниця знала про неправильно зазначений код отримувача.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність починається від дня, коли особа довідалася або могли довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся із пропуском строку позовної давності.

Правила складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року № 567/6855, не містять певних строків складання актів загальної форми. Дата складання актів загальної форми не впливає на дану обставину, яку слід брати до уваги при визначені строку позовної давності по даній справі.

З заявою про поновлення строку позовної давності позивач не звертався, доказів пропуску строку по поважних причинах позивач не надав. Отже, у суду відсутні підстави для його поновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про задоволення позовних вимог.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача.

На підставі викладеного, та, керуючись статтями 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2008 року по справі № 22/149-08 скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного підприємства „Донецька залізниця”, м. Донецьк на користь відкритого акціонерного товариства „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського”, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області 961,8 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.В.Джихур