ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"18" серпня 2008 р.                                                                      № 3/199

За позовом Державна податкова інспекція в м.Чернівці

до Чернівецька філія товариства з обмеженою відповідальністю "Тріал"

про визнання договору купівлі-продажу недійсним на суму - 307543грн.

Суддя Желiк Борис Євграфович

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 16.07.2007 р. господарський суд Чернівецької області, керуючись пунктом 5 статті 227 КАС України призначив справу на новий розгляд 31 липня 2007 року на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.05.2007р. про скасування рішення суду від 19.12.2005 року про відмову у задоволенні позову у цій справі (а.с. 104-106).

Справу було порушено ухвалою господарського суду області від 16.09.2005 року за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Однак, Вищий адміністративний суд України визнав це помилковим та в ухвалі про скасування рішення суду вказав на те, що згідно положень ч. 1 п. 6 та ч. 1 п. 7 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява у цій справі віднесена до адміністративної юрисдикції і тому повинна розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Серед іншого, касаційна інстанція доручила місцевому суду при новому розгляді справи з’ясувати питання ліквідації ТОВ “Меланта” та виключення його з державного реєстру, оскільки ліквідація відповідно до положень статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України виключає провадження у справі.

У зв’язку з визначеним справа розглядається за правилами КАС України.

Стосовно до позовної заяви у справі (а.с. 2, 6) Державна податкова інспекція звернулась з вимогами про:

- визнання недійсним господарського зобов’язання - договору купівлі-продажу № 4 від 26.04.2004р., укладеного між Чернівецькою філією "Триал" м. Чернівці та ТОВ "Меланта" м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області;

- стягнення у дохід держави з ТОВ "Меланта" 307543грн. коштів, отриманих по недійсній угоді.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу № 4, який був укладений між Чернівецькою філією ТзОВ “Триал” м. Чернівці та ТзОВ “Меланта” с. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, суперечить вимогам чинного законодавства, а у відповідності до статей 207, 208 Господарського кодексу України господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Якщо господарське зобов’язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін – у разі виконання зобов’язання обома сторонами –в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов’язанням, а у разі виконання зобов’язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Далі позивач пояснив, що 26.04.2004 року відповідачі уклали між собою договір купівлі-продажу № 4. На виконання його умов ТзОВ “Меланта” поставило ТзОВ “Триал” товар, за який останній розрахувався, у зв’язку з чим ТзОВ “Меланта” зобов’язано було здійснити утримання та внести до державного бюджету ПДВ, який був сплачений покупцем (ЧФ ТзОВ “Триал”), але цього не зробив.

Вищенаведене, на думку позивача, дає підстави віднести договір, укладений між ЧФ ТзОВ “Триал” та ТзОВ “Меланта”, до угод спрямованих на приховування підприємствами доходів від оподаткування.

Умисел ТзОВ “Меланта”, як вважає позивач, полягаєя у несплаті податків від проведеної операції згідно спірного договору, а у ЧФ ТзОВ “Триал” - у включенні до складу податкового кредиту суми ПДВ, чим зменшується чиста сума зобов’язань звітного періоду.

Чернівецька філія товариства з обмеженою відповідальністю “Триал” м. Чернівці від імені ТзОВ “Триал” с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області проти позову заперечує і вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки висновки ДПІ у м. Чернівці про те. що податкова накладна, на підставі якої філія включила до податкового кредиту суму ПДВ, як і саме включення до податкового кредиту, є такими, що суперечить чинному законодавству з наведених підстав.

Відповідач-1 також вважає, що вимога позивача про визнання договору № 4 від 26.04.2004 року недійсним відповідно до статей 207, 208 Господарського кодексу України, нічим об’єктивно не підтверджена, тому що ДПІ у місті Чернівці не вказує, в чому полягає умисел сторін та порушення інтересів держави та суспільства.

Далі відповідач-1 стверджує, що договір було укладено згідно вимог чинного законодавства, придбання товаро-матеріальних цінностей ЧФ ТОВ “Триал” було відображено у податковому та бухгалтерському обліку, що свідчить, на думку філії, про відсутність мети приховування від оподаткування доходу або іншої протиправної мети з її боку.

ЧФ ТОВ “Триал”, посилаючись на вимоги статті 216 Цивільного кодексу України, також вважає, що позивач не мав права звертатися до суду із позовом про визнання договору недійсним.

До того ж ТОВ “Меланта”, яке не виключене з державного реєстру і є платником ПДВ, тобто не втратило своєї цивільної правоздатності, за порушення податкового законодавства повинно нести відповідальність особисто.

Відповідач-2 не використав права на участь у судовому засіданні та подання письмових пояснень по суті спору.

24.07.2008 року позивач надав суду довідку Київо-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №07-32-3247 від 11.07.2008 року, з якої вбачається, що 14.03.2008 року до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення ТОВ “Меланта” у зв’язку з визнанням його банкрутом (підстава: ухвала господарського суду Київської області від 06.03.2008 року, справа №Б11/368-07).

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно частини 5 статті 39 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” у разі, якщо після завершення ліквідаційної процедури в процесі банкрутства, яка встановлена законом, судом постановлене рішення про ліквідацію юридичної особи - банкрута, суд, що виніс відповідне рішення, в день набрання ним законної сили направляє його державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи - банкрута для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Частина 6 статті 39 згаданого закону передбачає, що державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення про ліквідацію юридичної особи - банкрута заповнити реєстраційну картку про державну реєстрацію припинення юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та в той же день передати органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення для зняття юридичної особи з обліку.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 157, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Провадження у справі закрити.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                         Б.Є. Желiк