СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

23.06.2008

Справа №2-16/16952-2007А

За позовом - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

До відповідачів   -  1).
Сакської  ОДПІ  в  АР
Крим (96500, м. Саки, вул.. Курортна, 57)

2). Державної  податкової
інспекції  в м. Євпаторії  (97416, м. Євпаторія, вул. Д. Ульянова, 2/40)

Про   визнання
недійсним  рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання
Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача -   ОСОБА_2 представник, дов. № 2  від 08.01.2008  року ; ОСОБА_3- представник, дов. № 253  від 08.02.2008  року

Від відповідачів  -   1).
не  з'явився ;  2).не
з'явився

Суть спору: Позивач - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду АР Крим з
позовом до Сакської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання
недійсним і скасування рішення відповідача про застосування штрафних
(фінансових) санкцій відносно СПД ОСОБА_1 від 30.07.2007р. № на
суму 481 грн., а також про визнання недійсним та скасування рішення відповідача
про застосування штрафних (фінансових) санкцій
відносно СПД ОСОБА_1 від 30.07.2007р. № на суму 3925 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
перевірка позивача, результати якої покладні в основу спірних рішень, проведена
відповідачем безпідставно та з грубим порушенням встановленого порядку її
проведення. Крім того, вказує, що викладені в акті перевірки порушення ним в
дійсності не вчинялись.

Уточнивши позовні вимоги, позивач
також просить суд визнати недійсним та скасувати першу податкову вимогу
Сакської ОДПІ в АРК від 19.12.2007р. № 1/669 на суму 4066грн.

Відповідач  проти позову заперечує з підстав, зазначених
у письмових запереченнях на позов. Вказує при цьому, що перевірка позивача
проведена правомірно згідно з планом-графіком проведення перевірок на липень
2007 року та на підставі направлень на перевірку від 14 липня 2007р. № 00484/2 та
№ 00483/2. Спірні рішення винесені за виявлені під час перевірки порушення п.п.
1, 2, 10 та 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з п. 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних
та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України
1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні
місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ст. 5 КАС України
адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Слухання справи відкладалось та
оголошувалась перерва в порядку ст. 150 КАС України.

Після перерви слухання справи було
продовжено.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2007р. працівниками ДПІ в м.
Євпаторії проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій
у сфері готівкового та безготівкового обороту належної позивачу - СПД ОСОБА_1
господарської одиниці - кафе «Морська зірка», розташованого в АДРЕСА_2, за
результатами якої складено акт перевірки № 002625 від 14.07.2007р.

Під час перевірки встановлено факт
реалізації 200 грамів коньяку, одного лимона, двох чашок кави та двох стаканів
соку на загальну суму 42грн. без використання реєстратора розрахункових
операцій та без видачі чеку. Крім того, перевіркою встановлено невідповідність
суми готівки на місці проведення розрахунків сумі, вказаній у денному звіті
РРО, на суму 559 грн., не зберігання контрольних стрічок з 27.07.2007р.,
порушення ведення книги обліку розрахункових операцій, не оприбуткування
готівки за 13 липня 2007 року у книзі обліку розрахункових операцій №
/1 у сумі 96,20 грн., незареєстрування належним чином реєстратору
розрахункових операцій (не поставлено на облік за місцем здійснення
господарської діяльності).

Вказане є порушенням п.п. 1, 2, 5,
10 та 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р.,
з наступними змінами та доповненнями.

Вказаний акт перевірки покладено в
основу рішення Сакської ОДПІ в АРК про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 30.07.2007р. на суму 3925грн.  на підставі п.п. 1, 2, 3 та 5 ст. 17 вищевказаного
Закону, у тому числі: 210 грн. (42 грн. х 5) - п'ятикратний розмір вартості
проданих товарів за не проведення розрахункової операції через РРО, 340 грн.
(17 грн. х 20) - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за
порушення встановленого порядку ведення книги обліку розрахункових операцій,
170 грн. - десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за не зберігання
контрольних стрічок, 340 грн. (17 грн. х 20) - двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за використання незареєстрованого належним чином
реєстратора розрахункових операцій, 2865 грн. (629 грн. - 14 грн. - 42 грн.) х
5 - п'ятикратний розмір суми, на яку виявлено невідповідність суми готівки на
місці проведення розрахунків суму, яка зазначена у денному звіті РРО з початку
робочого дня.

Крім того, на підставі
вищевказаного акту перевірки відповідачем винесено рішення № 000332330 від
30.07.2007р. про застосування штрафної санкції в сумі 481 грн. (96,20 грн. х 5)
- п'ятикратний розмір неоприбутковуваної суми за не оприбуткування готівки у
касі на підставі абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Не погодившись з даними рішеннями,
позивач оскаржив їх до ДПА в АРК.

Рішенням ДПА в АР Крим від
21.09.2007р. № 1119/Д/25-021 скарга позивача задоволена частково, рішення
Сакської ОДПІ від 30.07.2007р. № в частині сплати 340 грн. за
порушення встановленого порядку ведення КОРО скасовано, в іншій частині
оскаржені рішення залишені без змін.

Не погодившись з такими
результатами розгляду своєї скарги, позивач звернувся з повторною скаргою до
ДПА України, яка своїм рішенням № 5618/Д/25-0315 від 15.11.2007р. скаргу
позивача залишила без задоволення, а рішення СОДПІ, з урахуванням рішення ДПА в
АР Крим, без змін.

Згідно з листом СОДПІ №
718/10/24-00 від 10.01.2008р., а також листом ДПА в АР Крим № 62/Д/25-023 від
22.01.2008р., перша податкова вимога № 1/669 від 01.12.2007р. відкликано.

Суд вважає, що позовні вимоги СПД
ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» визначає, що суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п. 1); видавати
особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної
операції (п. 2); у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги
обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через
електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу
Державним казначейством України (п. 5); щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій (п. 9); друкувати на реєстраторах розрахункових операцій
(за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п. 10); забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у
випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (п. 13).

В розумінні  ст. 11-1 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні” перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вважаються
позаплановими перевірками.

Ст. 16 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг” визначає, що планові або позапланові перевірки осіб, що
використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або
книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Як зазначено у направленнях на
проведення перевірок, була проведене планова перевірка позивача. Проте, доказів
завчасного повідомлення позивача про її проведення суду не надано, у зв'язку з
чим суд доходить висновку про безпідставність проведеної перевірки.

У зв'язку з цим суд приходить до
висновку, що вказаний акт перевірки, як доказ по справі, одержано з порушенням
закону та не приймає його в якості носія доказової інформації..

Ч. 3 ст. 70 КАС України визначає,
що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Крім того, позивачем надано до
матеріалів справи чек від 14.07.2007р., який
підтверджує, що розрахункова операція по реалізації 200 грамів коньяку,
одного лимона, двох чашок кави та двох стаканів соку на загальну суму 42грн.
була проведена з використанням реєстратора розрахункових операцій. Що ж
стосується видачі чеку, то п. 15 ст. 3 вищезазначеного Закону України
зобов'язує суб'єктів підприємницької діяльності надавати покупцю товарів
(послуг) чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання
права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону
України "Про захист прав споживачів", тільки за його вимогою.
Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним
законом, але не може бути підставою для застосування до порушника
адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань
оподаткування.

Що стосується виявленої
невідповідності суми готівки на місці проведення розрахунків сумі, вказаній у
денному звіті РРО, на суму 559 грн., то як вбачається з акту перевірки, його
підписано із запереченнями, згідно з якими грошові кошти в сумі 559 грн. були
залишені для розрахунку з постачальниками на підставі накладних.

Як вбачається з наявних в
матеріалах справи накладних, позивачем 14.07.2007р. було здійснено придбання
товару на суму 559грн.

Проте, ані вказані заперечення, ані
накладні, не були прийняті відповідачем до уваги при проведенні перевірки, в акті
перевірки ці обставини не відображені.

П. 1.7 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205, визначає, що факти
виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються
в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що
підтверджують наявність зазначених фактів.

В свою чергу, п. 2.3.2 Порядку
встановлено, що за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового
законодавства необхідно, в тому числі, зазначити первинний документ, на
підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести
кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують
наявність факту порушення.

У зв'язку з цим суд доходить
висновку, що в даному випадку грошові кошти в розмірі 559грн. не є коштами,
отриманими від продажу продукції в магазині протягом дня 14.07.2007р. (дня
перевірки).

Викладене свідчить про те, що
фактично порушення вимог п. 13 ст. 3 Закону України №1776-Ш позивачем не було
допущено, у зв'язу з чим застосування до нього штрафних санкцій є
безпідставним.

Безпідставним вважає суд і
застосування до позивача штрафних санкцій за незареєстрування належним чином
реєстратору розрахункових операцій.

Так, як слідує з акту перевірки та
пояснень відповідача, штрафні санкції в цій частині застосовані у зв'язку з
тим, що не поставлення РРО на облік за місцем здійснення господарської
діяльності (в м. Євпаторії) відповідач вважає незареєструванням належним чином
реєстратору розрахункових операцій.

П. 2 ст. 17 Закону  України №1776-Ш передбачає застосування
штрафних санкцій в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій
непереведеного у фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого
або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових
операцій.

З наявного в матеріалах справи
Реєстраційного свідоцтва на РРО № слідує, що РРО зареєстровано в м.
Саки.

Застосування ж штрафних санкцій за
не поставлення РРО на облік в місті здійснення господарської діяльності
вищевказаним Законом України не передбачено.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Проте, доказів у підтвердження
факту не зберігання позивачем контрольних стрічок з 27.07.2007р., порушення
ведення книги обліку розрахункових операцій, не оприбуткування готівки за 13
липня 2007 року у книзі обліку розрахункових операцій № /1 у сумі
96,20 грн., відповідачем по справі не надано.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх
посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень і способом,
передбаченими Конституцією і законами України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Вказане є підставою для задоволення
позовних вимог СПД ОСОБА_1

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету
України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому засіданні 23.06.2008р.

Повний текст постанови складено та
підписано  27.06.2008р.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати рішення Сакської об'єднаної
державної податкової інспекції від 30.07.2007р. № на суму 481 грн.

3.          Скасувати рішення Сакської об'єднаної
державної податкової інспекції від 30.07.2007р. № на суму 3925
грн.

4.          Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР
Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854) на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 3,40грн.
судового збору.

Постанова
може бути оскаржена  до
Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви
про апеляційне оскарження постанови в
десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (
ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Омельченко В.А.