ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2008 р. Справа № 37/344-07

вх. № 10968/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

прокурора - Горгуль Н.В. за посвідченням № 33 від 06.03.2008 р. позивача - Маринушкіна Л.В. за довіреністю № 08-11/4104/2-07 від 10.12.2007 р. відповідача - не з'явився 3-й особи - не з'явився

розглянувши справу за позовом Прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків; 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області (Харківська облдержінспекція), м. Харків

до ТОВ "Компанія Тобакко", м. Харків

про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернути її з приведенням у придатний для подальшого використання стан

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Харкова звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач), 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області (Харківська облдержінспекція), щодо зобов’язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Тобакко" (відповідач) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за рахунок відповідача, привести її у придатний для подальшого використання стан та повернути її позивачу.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що відповідач самовільно, без встановлення меж в натурі, без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою використовує земельну ділянку загальною площею 0,0004 га по пр. Людвіга Свободи, 37 у м. Харкові.

3-я особа надала пояснення в яких вказувала на те, що вона підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та 3-я особа про судове засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причини не явки в судове засідання суд не повідомили.

Позивач, через канцелярію господарського суду 04.11.2008 р. за вх. № 17414, надав клопотання про залучення до матеріалів справи копії довіреності на представника, яке господарським судом задовольняється та надана копія довіреності залучається до матеріалів справи.

Представники прокуратури та позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та прокуратури, встановив наступне.

Рішенням 4 сесії Харківської міської ради 5 скликання № 75/06 від 26.07.2006 року ТОВ "Компанія Тобакко" було надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0004 га по пр. Людвіга Свободи, 37 у м. Харкові в межах договору оренди землі від 22.10.2004 року № 63194/04, укладеного з ТОВ "ТОВАССО", для розміщення малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності терміном на 1 рік з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Згідно п. 4.1. зазначеного рішення ТОВ "Компанія Тобакко" повинно було в трьохмісячний термін, з дня прийняття рішення сесією Харківської міської ради, оформити в управлінні земельних відносин Харківської міської ради договір оренди землі.

18.12.2006 р. заступником начальника Харківського міжрайонного відділу Харківської облдержземінспекції, старшим державним інспектором за участю генерального директора відповідача була проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства відповідачем. У результаті перевірки було встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 0,0004 га по пр. Людвіга Свободи, 37 у м. Харкові, розміщено малу архітектурну форму для здійснення підприємницької діяльності (кіоск для продажу тютюнових виробів) та встановлено, що дана земельна ділянка використовується відповідачем без правовстановлюючих документів, договір оренди землі не укладено, про що було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.12.2006 р. за № 449 на керівника відповідача було накладено адміністративний штраф за використання відповідачем вказаної земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Прокуратурою м. Харкова 29.08.2008 р. на адресу Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області було направлено доручення щодо проведення перевірки стану дотримання вимог земельного законодавства в ході використання земельної ділянки загальною площею 0,0004 га по пр. Людвіга Свободи, 37 у м. Харкові.

Прокурором у клопотанні від 01.10.2008 р. вх. № 17661 було зазначено про те, що 09.09.2008 р. Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області дало відповідь в якій повідомило прокуратуру м. Харкова про те, що на спірній ділянці розташовано торговельний кіоск з продажу тютюнових виробів ТОВ “ТАВАССО”.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення Білогріщенко Р.К. (представника генерального директора ТОВ “ТАВАССО” Білогріщенка А.І.) згідно яких Білогріщенко Р.К. повідомила прокурора м. Харкова про те, що на балансі ТОВ “ТАВАССО” перебуває кіоск, розташований на земельній ділянці площею 0,0004 га по пр. Людвіга Свободи, 37 у м. Харкові, та він належить на праві приватної власності генеральному директору ТОВ “ТАВАССО” Білогріщенку А.І., який набув право власності на них на підставі договорів купівлі - продажу.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право власності є непорушним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено те, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 2 та частиною 3 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу; відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Враховуючи те, що даний позов включає в себе звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0004 га за адресою: м. Харків, пр. Людвіга Свободи, 37 від кіоску, даний спір стосується прав і обов'язків власника цього кіоску, в матеріалах справи існують докази того, що відповідач не є власником даного кіоску, господарський суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача.

За таких обставин господарський суд вважає, що позов є безпідставним, у зв'язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у разі відмови в позові не підлягають покладенню на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 328 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 21, 32, 33, 43, 44-49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення підписаний 10.11.2008 року.

Суддя Доленчук Д. О.