донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.06.2008 р.                                                              справа №15/29

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової Т.А.

суддів

Діброви Г.І. , Стойка О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Ігнатова Н.О. дов. № Н-01/1567 від 16.05.2007р.,

від відповідача:

Співак О.Є. дов. № 204/0109 від 03.12.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод" м.Макіївка

на рішення господарського суду

Донецької області

від

07.02.2008 року

по справі

№15/29 (Гаврищук Т.Г.)

за позовом

Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

до

Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод" м.Макіївка

про

стягнення 74647грн. 24коп

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство “Донецька залізниця” у лютому 2007 року звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” 74647грн. 24коп. (в т.ч. ПДВ –12441грн. 21коп.) плати за користування вагонами, нарахованої за час затримки вагонів на станції Ясинувата у зв’язку із митним оформленням.

Господарський суд Донецької області рішенням від 22.05.2007р. по справі № 15/29 у задоволенні позовних вимог відмовив, враховуючи те, що час користування вагонами обчислюється з моменту їх фактичної передачі перевізником вантажовласникові до моменту фактичного прийняття від вантажовласника, та враховуючи встановлений факт видачі ЗАТ «ММЗ»вантажів після закінчення митного оформлення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що плата за користування вагонами залізницею безпідставно нарахована за час знаходження вантажу під митним контролем в очікуванні видачі вантажу.

Вищий господарський суд постановою від 02.08.2007р. рішення господарського суду скасував, справу направив на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Господарський суд Донецької області при новому розгляді справи № 15/29 рішенням від 07.02.2008р. задовольнив позов Державного підприємства „Донецька залізниця” у повному обсязі.

Господарський суд в своєму рішенні визнав позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню виходячи з того, що ст.ст. 119, 121 Статуту залізниць України обов’язок щодо сплати плати за користування вагонами у разі їх затримки, пов’язаної з митним оформленням, покладений на вантажоодержувача, тоді як відповідач не довів наявності обставин, які є підставою для звільнення його від плати та не надав суду доказів, що засвідчують затримку вагонів з причин, що залежать від залізниці.

Закрите акціонерне товариство “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. по справі № 15/29 скасувати, прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що господарським судом при винесенні рішення неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, судом неповно з’ясовані обставини справи, які мають значення для вірного вирішення спору, обставини справи, на яких ґрунтуються висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, заявник скарги вважає помилковим висновок господарського суду про правомірність нарахування залізницею плати за користування вагонами за час митного оформлення вантажу, оскільки нарахування плати за користування вагонами не може здійснюватися за час, що передує моменту передачі вагонів залізницею вантажовласникові.

Заявник скарги вважає дії залізниці по нарахуванню плати за користування вагонами за час митного оформлення вантажу такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а саме: ст.ст. 23, 71, 76, 119, 121 Статуту залізниць України, п.п.3, 4, 7, 13, 16 Правил користування вагонами і контейнерами (затв. наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458), пп.2.9, 3.12 Порядку взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон України товарів (вантажів) залізничними поїздами, п. 7 Правил видачі вантажів, та пп.4 п.15 Договору № 1/102/507/06 від 28.02.2006р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії ЗАТ «Макіївський металургійний завод»при станції Ясинувата Донецької залізниці, укладеного між сторонами у справі.

Заявник скарги вважає помилковим висновок господарського суду про наявність підстав для нарахування спірної плати за користування вагонами, оскільки він не підтверджений первинними документами.

Також заявник скарги вважає таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи висновок господарського суду про відсутність обставин, передбачених ст. 121 Статуту залізниць України, яка передбачає підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами під час митного оформлення, оскільки на його думку, затримка вагонів, пов’язана з митним оформленням, є підставою для звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, відповідно до ст. 121 Статуту залізниць України, п.13 Правил користування вагонами і контейнерами, враховуючи, що дана затримка залежить від залізниці.

Заявник скарги вважає, що немає правових підстав для стягнення плати за користування вагонами, що є власністю іноземних держав, а саме: Російської залізниці. Статутом залізниць України не передбачено стягнення залізницями з вантажоодержувачів плати за користування вагонами інших держав, уразі затримки цих вагонів, пов’язаної з митним оформленням.

Державне підприємство “Донецька залізниця” м. Донецьк просить рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. по справі № 15/29 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст. 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Державне підприємство “Донецька залізниця” свої позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами обґрунтувало затримкою вагонів на станції Ясинувата в очікуванні митного оформлення та прийому вантажу одержувачем, розрахунком плати за користування вагонами.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надані копії відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 0508343-06, 0608346-06, 1008356, 0908350-06, 1308710-04, 1008357-06, 1708370-06, 2108376-06, 2008372-06, 2108374-06, 2208378-06, 2408379-06, 0908353-06, 2508381-06, 2508383-06, 2508382-06, 2608385-06, 0608345-06, копії актів загальної форми ГУ-23 №№ 781, 764, 773, 791, 734, 774, 752, 768, 733, 729, 730, 732, 723, 719, 712, 720, 699, 697, 707, 703.

Відповідачем надана копія договору № 1/102/507/06 від 28.02.2006р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії ЗАТ “ММЗ” при станції Ясинувата Донецької залізниці, копії перевізних документів (т.1 а.с. №№ 91-150, т.2 а.с. №№ 1-38), витяг з Єдиного технологічного процесу роботи під’їзної колії ЗАТ „ММЗ” та станції Ясинувата Донецької залізниці (т.2 а.с. №№53-55).

Дослідивши надані документи, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

У період з 31 липня по 22 серпня 2006року на станцію Ясинувата ДП “Донецька залізниця” на адресу ЗАТ “Макіївський металургійний завод” надходили імпортні вантажі за перевізними документами, про що відповідачу надавалися повідомлення.

Вантажі надходили у вагонах, які належать Українській та Російській залізницям.

Зазначені вагони з вантажем були подані на станцію Ясинувата, але –не були прийняті відповідачем для здійснення вивантаження, у зв’язку з необхідністю проведення митного оформлення. За даними обставинами станцією Ясинувата складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 781, 764, 773, 791, 734, 774, 752, 768, 733, 729, 730, 732, 723, 719, 712, 720, 699, 697, 707, 703. Відповідач від підписання даних актів відмовився.

Після здійснення митного оформлення вагони з вантажем були прийняті відповідачем, про що свідчать відмітки станції Ясинувата.

Облік часу перебування зазначених вагонів проводився станцією Ясинувата за відомостями плати користування вагонами форми ГУ-46 №№ 0508343-06, 0608346-06, 1008356, 0908350-06, 1308710-04, 1008357-06, 1708370-06, 2108376-06, 2008372-06, 2108374-06, 2208378-06, 2408379-06, 0908353-06, 2508381-06, 2508383-06, 2508382-06, 2608385-06, 0608345-06.

Позивачем за користування зазначеними вагонами, на підставі ст.119 Статуту залізниць України та Правил користування вагонами і контейнерами, заводу була нарахована плата за користування вагонами у сумі 74647грн. 24коп. (в т.ч. ПДВ –12441грн. 21коп.).

Відповідач від оплати плати за користування вагонами, нарахованої за час затримки, відмовився, посилаючись на те, що вагони із вантажами видані після проведення митних операцій.

Залізниця, вважаючи нарахування плати за користування вагонами за час затримки здійсненим правильно, звернулась до господарського суду з заявою про примусове стягнення нарахованої плати у сумі 74647грн. 24коп.

Виходячи з вимог частин 1, 3 ст.119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами –суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Господарським судом правильно встановлено, що обов’язки декларанта з митного оформлення вантажів за спірними перевезеннями виконував відповідач, яким не доведена вина залізниці у затримці вагонів.

Як було встановлено господарським судом найближчий до відповідача підрозділ митного оформлення вантажів у спірний період знаходився за адресою м. Макіївка, сел. Чайкіно, 330, а склад митного органу розташований за адресою м. Донецьк-16, вул. Кірова, 45а, інформація надана Східною регіональною митницею листом від 22.10.2007 р. № 11-7-1/7911.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені у статті 121 Статуту залізниць України, та пункті 16 Правил користування вагонами є вичерпними, затримку вагонів, пов'язану з митним оформленням, до цих підстав не віднесено.

Порядок взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон товарів (вантажів) залізничними вантажними поїздами, затверджений наказом Державної Митної служби України та Міністерства транспорту України від 28.05.2004 N 399/442, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2004 (далі - Порядок), визначає, що товари (вантажі), що прибувають на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються в місцях загального користування й перебувають під охороною залізниці, а для здійснення митних процедур можуть подаватися в інші зони митного контролю.

Посадові особи залізниць не мають права видавати товари (вантажі), що перебувають під митним контролем, виконувати будь-які операції з ними (навантаження, вивантаження, перевантаження, виправлення пошкоджень упакування, розпакування, перепакування або зміну ідентифікаційних знаків чи маркування, нанесених на упаковку) без дозволу митного органу.

Однак, в пункті 3.6 цього Порядку зазначено, що за проханням вантажоодержувача митне оформлення товарів (вантажів) у повному обсязі може здійснюватися безпосередньо в митниці відправлення; в окремих випадках (мається на увазі виробнича необхідність вантажоодержувача або залізниці) допускається подача таких вантажів на під'їзну колію за умови перебування їх під охороною за зверненням вантажоодержувача.

Пункт 3.12 цього Порядку допускає подачу транспортних засобів з товарами (вантажами) на під'їзні колії без проставляння на перевізних документах підпису й відбитків особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення за умови перебування цих товарів (вантажів) під охороною за зверненням вантажоодержувача.

У разі неможливості здійснити декларування товару (вантажу) в обраному митному режимі вантажоодержувач може розмістити товар (вантаж) згідно з вимогами Положення про склади тимчасового зберігання й Порядку роботи митного складу.

Стаття 87 Митного кодексу України визначила, що декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники). Обов'язки та відповідальність декларанта передбачені у статті 88 Митного кодексу.

На підставі наведеного та враховуючи те, що відповідач не довів наявності обставин, які є підставою для звільнення його від плати та не надав доказів підтверджуючих факт затримки вагонів з причин, що залежать від залізниці, слід визнати, що одержувач повинен сплачувати залізниці плату за користування вагонами на підставі пункту 119 Статуту залізниць України.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд дійшов до правильного висновку про те, що плата за користування вагонами у сумі 74647грн. 24коп. є нарахованою обґрунтовано і підлягає стягненню з відповідача –ЗАТ “Макіївський металургійний завод”.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. по справі № 15/29 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, тому підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. по справі № 15/29 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2008р. по справі № 15/29 залишити без змін.

Головуючий          Т.А. Шевкова

Судді:          Г.І. Діброва

О.В. Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС