ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 2-2/17407-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О. В. –головуючий

Полянський А. Г.

Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат"

на рішення

та постанову

Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2008 року

Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.08.2008 року

у справі

№ 2-2/17407-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат"

до

про

за зустрічним позовом

до

Колективного підприємства "Кримцукор"

стягнення в сумі 146 467,55 грн.

Колективного підприємства "Кримцукор"

Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат"

про

стягнення в сумі 50 440,62 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

за зустрічним позовом:

від позивача:

від відповідача:

Водзінський О. В. –дов. від 20.03.08р.

Масалов С. О. –дов. від 05.10.08р.

Масалов С. О. - дов. від 05.10.08р.

Водзінський О.В. –дов. від 20.03.08р.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Шепетівський цукровий комбінат" звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Колективного підприємства "Кримцукор" про стягнення в сумі 146 467,55 грн.

В процесі розгляду справи позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з Колективного підприємства "Кримцукор" 103 200 грн. заборгованості за неповернуті кошти, отримані від реалізації цукру-піску, 49 276,25 грн. інфляційних нарахувань та 9 389,79 грн. 3% річних.

Колективне підприємство "Кримцукор" звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим із зустрічним позовом до Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат" про стягнення 50 440,62 грн.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2008 року по справі № 2-2/17407-2007 (суддя Толпиго В. І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.08.2008 року по справі № 2-2/17407-2007 (головуючий суддя Гонтар В. І., судді Гоголь Ю. М., Плут В. М.), в задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" на користь Колективного підприємства "Кримцукор" 5 560 грн. вартості витрат пов'язаних із зберіганням 193 тон цукру, 7 879,36 грн. винагороди комісіонера за реалізований товар, 3 068,36 грн. індексу інфляції, 630,78 грн. річних. 171,39 грн. держмита, 40,10 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг судового процесу.

В частині стягнення річних в сумі 6 341,75грн. та індексу інфляцій в сумі 26 960,37 в позові відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство "Шепетівський цукровий комбінат" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.08.2008 року та рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2008 року, в якій стверджує про порушення судами норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати оскаржені рішення та постанову, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат", зустрічний позов Колективного підприємства "Кримцукор" залишити без задоволення.

У відзиві на касаційну скаргу КП "Кримцукор" проти доводів та вимог заявника заперечує.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 25.11.2008 року оголошені вступна та резолютивна частина постанови Вищого господарського суду України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами встановлено, що між ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" та КП "Кримцукор" було укладено договір комісії № 19/11-К від 19.11.2004 року

Відповідно до пункту 1.1 договору КП "Кримцукор" зобов'язалось за дорученням ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" за винагороду вчинити одну або декілька угод з продажу цукру від свого імені, за рахунок останнього.

Пунктами 2.1.6 та 2.1.7 сторони передбачили обов'язок КП "Кримцукор" інформувати ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" про хід виконання доручення, після повного виконання доручення надати ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" звіт про його виконання; передати товариству все одержане за укладеним ним угодами або передати права, що випливають з цих угод та документи, що їх підтверджують.

Згідно пункту 4.3 вказаного договору підлягало передачі на комісію 1000 тон цукру.

Суди встановили, що фактично КП "Кримцукор" прийняло на комісію цукор в кількості 193 тон., який і зберігало до комісійного продажу.

КП "Кримцукор" мало в своїй власності інший цукор, а саме раніше отриманий від ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" в кількості 44,1 тон, за який КП "Кримцукор" не розрахувалось.

Згідно домовленостей сторін було укладено додаток № 1 від 28.12.2004 року до договору комісії № 19/11-К про зобов'язання КП "Кримцукор" продавати цукор не нижче ніж 2 620 грн. з ПДВ за 1 тону.

Також судами встановлено, що 28.12.2004 року сторонами було підписано акт приймання-передачі майна на комісію відповідно до умов договору комісії № 19/11-К на 236,984 тон цукру, тобто 193 тони цукру, переданих КП "Кримцукор" на комісію згідно вказаних залізнично-дорожніх накладних, та наявного у КП "Кримцукор" раніше отриманого, але не оплаченого цукру в кількості 44,1 тон. Також сторони домовились, що фактична загальна кількість цукру в зв'язку з частковим розсипанням при транспортуванні та розвантажувальних роботах складає не 237,1 тону, а 236,984 тон, що і було зазначено у наведеному акті прийому-передачі.

Так як раніше отриманих КП "Кримцукор" 44,1 тон цукру з вказаних загальних 236,984 тон знаходились на приході та у власності КП "Кримцукор", то останнє повернуло вказану кількість цукру з свого приходу у власність ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат", що останнє визнало документом Розрахунок № 140 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 24.10.2004 року № 7240, складеним ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" 28.12.2004 року.

Судами встановлено, що ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" самостійно реалізувало 40 тон цукру з повернутих КП "Кримцукор" їм 28.12.2004 року - 44,1 тон, тоді як 112 800грн. за придбаний у відповідача цукор у кількості 40 тон. отримав готівкою директор КП "Кримцукор" - Задорожний С. Ф., а 22.03.2005 року останній передав вказану суму вартості 40 тон цукру реалізованого ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" у розмірі 112 800 грн. комерційному директору ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" - Воронову Д. Ю.

Саме з урахуванням вищенаведеного місцевий та апеляційний суди дійшли висновку, що КП "Кримцукор" відповідно до умов договору комісії чи інших правочинів не було зобов'язано відносно 40 тон цукру, належних ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат", і позовні вимоги ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат" задоволенню не підлягають.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується з урахуванням наступного.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 34 ГПК України передбачає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до п. 7.2.3 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Необхідно зазначити, що згідно вказаної норми податкова накладна є лише звітнім документом і не може бути доказом повернення КП "Кримцукор" спірних 44 тон цукру.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" доказами здійснення господарських операцій повинні бути первинні бухгалтерські документи.

Отже, при оцінці доводів сторін щодо розрахунку готівкою за реалізований цукор в кількості 40 тон, судам слід було встановити, чи мале місце належним чином оформлене доручення на реалізацію цукру, чи могло таке доручення бути усним (ст. 205-208 ЦК України), отримати докази з приводу отримання відповідачем за первісним позовом готівки у встановленому законодавством порядку, зокрема, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. № 637 (із змінами та доповненнями), докази передачі такої готівки від відповідача за первісним позовом позивачу у порядку, передбаченому законодавством, що регулює порядок здійснення розрахунків в господарському обороті, зокрема, щодо обігу готівки, встановити наявність повноважень фізичних осіб, що брали участь в готівкових розрахунках, діяти від імені юридичних осіб –сторін по справі, при таких розрахунках.

Оскільки зазначеного судами першої та апеляційної інстанцій зроблено не було, оскаржені судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, що в силу приписів ст. 11110 ГПК України є підставою для їх скасування. Оскільки встановлення обставин справи, збирання та оцінка доказів не входить до компетенції суду касаційної інстанції, справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат" задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.08.2008 року по справі № 2-2/17407-2007 та рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2008 року по справі № 2-2/17407-2007 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді А. Г. Полянський

Г. М. Фролова