ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

25.11.2008

Справа №2-6/1991-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Шкуро В.М.,

секретаря судового засідання Сидельової І.І., розглянувши за участю представників:

від позивача - Трубо Р.Т., ліквідатор,

від відповідача – Поперечний В.А., юрист, дов.від 10.01.2007р.

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Кіровського виробничого управління житлово-комунального господарства, смт.Кіровське,

до відповідачів:

1.          Кіровської селищної ради, смт.Кіровське,

2.          виконавчого комітет Кіровської селищної ради, смт.Кіровське,

про визнання протиправними і скасуванні розпорядження, рішення та зобов’язання вчинити певні дії.

встановив:

Кіровське виробниче управління житлово-комунального господарства звернулося до господарського суду АР Крим з позовною заявою про визнання протиправними і скасуванні розпорядження виконавчого комітету Кіровської селищної ради №101-р від 01.10.2007р., рішення Кіровської селищної ради №407 від 23.10.2007р. та про зобов’язання Кіровської селищної ради повернути в повне господарське відання Кіровського виробничого управління житлово-комунального господарства незаконно відчужене майно.

В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2007р. Кіровським селищним головою Павичем Є.В. прийнято розпорядження №101-р про передачу майна Кіровської селищної територіальної громади, яке знаходиться на балансі Кіровського виробничого управління житлово-комунального господарства, на баланс комунального підприємства «Єкосервіс-Кіровське» відповідно до переліку основних засобів Кіровського ВУЖКГ на 01.10.2007р. (а.с.14).

23.10.2007р. рішенням Кіровської селищної ради «Про затвердження розпорядження Кіровського селищного голови» №407 вказане розпорядження селищного голови затверджене (а.с.15).

Ліквідатором подано позов про скасування розпорядження селищного голови і рішення селищної ради та зобов’язання Кіровської селищної ради повернути в повне господарське відання Кіровського ВУЖКГ незаконно відчужене майно за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте така позиція ліквідатора не відповідає вимогам процесуального закону та є помилковою.

За визначенням термінів, що дається у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України:

справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої);

адміністративний позов – звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (пункт 6 частини першої);

суб’єкт владних повноважень – орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої).

Виходячи з цих норм, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративної юрисдикції в тому разі, якщо він виник із публічно-правових відносин за участю суб’єкта владних повноважень, який саме у цих відносинах здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Дана справа не відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи.

Предметом судового розгляду в даній справі є вимоги Кіровського виробничого управління житлово-комунального господарства, яке звернулося до господарського суду за захистом свого майнового (цивільного) права господарського відання.

Право господарського відання є речовим правом суб’єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності (стаття 136 ГК України).

Отже між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, за предметом спору дана справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Пунктом 1 частини 1 ст.157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.21 ГПК України, сторонами в судовому процесі – позивачами і відповідачами – можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України, тобто юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи та у встановленому порядку набули статус суб’єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, вирішення спору між сторонами про спонукання зареєструвати право власності на нерухоме майно відноситься до юрисдикції господарських судів.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.157, 158. 165 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через господарський суд АРК шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали в п’ятиденний строк з дня проголошення ухвали, з подальшим поданням апеляційної скарги на ухвалу протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАСУ.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАСУ).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.