ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"14" серпня 2008 р.           Справа № 13/191-08

За позовом Бориспільської міської ради, м. Бориспіль

до Київської обласної ради, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство теплових мереж „Бориспільтепломережа”, м. Бориспіль

про визнання права власності

Суддя С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача Денисов О.А. –довіреність №32 від 13.07.2006р.;

від відповідача Бульбах О.В. –довіреність №1020/06 від 05.05.2008р.;

Кругликова А.А. –довіреність №1059/06 від 09.11.2007р.;

від третьої особи Ільїн Г.В. - довіреність №547 від 18.06.2008р.;

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Бориспільської міської ради (далі –позивач) до Київської обласної ради (далі –відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство теплових мереж „Бориспільтепломережа” про визнання права власності на комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа»за територіальною громадою міста Борисполя та виключення Київської обласної ради зі складу засновників КПТМ «Бориспільтепломережа».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на той факт, що згідно з пунктом 10 розділу V „Прикінцевих та перехідних положень" Закону України „Про місцеве самоврядування в України", обласні ради за пропозицією міських рад повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об'єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад. Не дивлячись на неодноразові звернення позивача щодо передачі підприємства до комунальної власності територіально громади міста Борисполя, Київська обласна рада привласнила майно та позбавила територіальну громаду міста Борисполя володіння ним.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.06.2008 р. надав суду заперечення на позов, згідно якого позовні вимоги не визнає повністю з підстав викладених у відзиві.

Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник третьої особи позовні вимоги позивача підтримує, але письмових пояснень по суті по спору суду не надав.

В судовому засіданні 06.08.2008 р. оголошувалась перерва після закінчення судового розгляду для виготовлення тесту рішення до 14.08.2008 р. на 09 год. 20 хв. про що сторони були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.91 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю»КП ТМ «Бориспільтепломережа»було передано до обласної комунальної власності.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до вказаної вище постанови, КПТМ «Бориспільтепломережа»було передано в комунальну власність області з тих підстав, що воно обслуговувало кілька територіальних громад, а саме Бориспільську, Березанську, Яготинську, Баришівську та Згурівську.

Згідно п. 1.1 Статуту Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа»зареєстрованого 04.02.2002 р. підприємство засновано на комунальній власності Київської обласної ради, що перебуває в управлінні Київської обласної державної адміністрації в особі Київського обласного управління житлово-комунального господарства.

Пунктом 1.4 Статуту передбачено, що підприємство є юридичною особою, діє і здійснює виробничу діяльність з метою отримання прибутку, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок в установі банку і печатку зі своїм найменуванням.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ОВО «Київтеплокомуненерго»№227 від 30.12.1997 року, наказами КПТМ „Бориспільтепломережа" №17 від 28.01.1999 року та №225 від 17.09.1999 року з під обслуговування КПТМ „Борисльтепломережа" виведено основні фонди по Березанському, Яготинському, Баришівському та Згурівському району теплових мереж, які передані з обласної комунальної власності до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Як зазначає позивач починаючи з 1999 року КПТМ „Бориспільтепломережа" за характером та межами своєї діяльності надає послуги виключно територіальній громаді (громадянам та підприємствам) міста Борисполя.

З огляду на це, 29 червня 2006 року Бориспільської міською радою прийнято рішення №27-Ш-У „Про погодження прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Борисполя комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа»та комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал».

27 грудня 2006 року на ім'я голови Київської обласної ради Майбоженка В.В. було направлено лист №5221/02-15 з проханням розглянути питання про передачу Бориспільського міського бюро технічної інвентаризації у власність територіальної громади міста Борисполя. Відповіді на цей лист також не отримано, а питання про передачу на розгляд Київської обласної ради не було винесено.

25 січня 2007 року Бориспільської міською радою повторно прийнято

рішення під №977-10-V „Про передачу до комунальної власності

територіальної громади м. Борисполя комунального підприємства теплових

мереж «Бориспільтепломережа»та комунального підприємства

водопровідно-каналізаційного          господарства          «Бориспільводоканал», Бориспільського міського бюро технічної інвентаризації та світлофорних об'єктів м. Борисполя".

31 січня 2007 року на ім'я голови Київської обласної ради Майбоженка В.В. був направлений лист №12-21-475 з проханням розглянути питання про передачу зазначених у рішенні №977-10-V об'єктів у власність територіальної громади міста Борисполя. Відповіді на цей лист також не отримано, а питання про передачу на розгляд Київської обласної ради не було винесено.

На думку позивача зазначена бездіяльність відповідача порушує його права та охоронювані законом інтереси з огляду на те, що станом на 1991 рік постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.91 року №311 „Про розмежування державного майна України міжзагальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю", постановами Верховної Ради УРСР від 8 грудня 1990 р. "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" та від 26 березня 1991 р. "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність", Законами Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" та "Про власність" передбачалась така форма комунальної власності, як обласна власність. Проте з прийняттям в 1996 році Конституції України, обласна комунальна власність перестала існувати. Це відображається і в прийнятих пізніше нормативних актах, а саме в Законі України „Про місцеве самоврядування в Україні" (1997 р.), Господарському кодексі України та Цивільному кодексі України (2003 р.).

Крім того, позивач посилається на пункт 10 розділу V „Прикінцевих та перехідних положень" Закону України „Про місцеве самоврядування в України", обласні ради за пропозицією міських рад повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об'єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Враховуючи вищевикладене позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду про визнання права власності на комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа»за територіальною громадою міста Борисполя та виключення Київської обласної ради зі складу засновників КПТМ «Бориспільтепломережа».

Проте, судом встановлено, що зазначена вимога позивача не може бути задоволена з огляду на наведене.

Так дійсно згідно з пунктом 10 розділу V „Прикінцевих та перехідних положень" Закону України „Про місцеве самоврядування в України" з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст. Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

В Цивільному кодексі України, який набрав чинності 01.01.2004 р. в статті 335 визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 335 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Таким чином суд вважає, що Київська обласна рада на законних підставах здійснює управління КП ТМ «Бориспільтепломережа», яке перебуває у спільній комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області.

Крім того, суд також враховує, що пунктом 10 розділу V „Прикінцевих та перехідних положень" Закону України „Про місцеве самоврядування в України" передбачено, що відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

Однак позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів оскільки по-перше він просить визнати право власності на юридичну особу –КПТМ «Бориспільтепломережа», а не на майно, яке у підприємства знаходиться в спільній комунальній власності на відповідній правовій підставі.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути поданий власником майна. У позовній заяві позивачем не наведено жодних підстав, так само як і доказів, того, що Бориспільська міська рада є власником КП ТМ «Бориспільтепломережа». До того ж, відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. В свою чергу, КП ТМ «Бориспільтепломережа»є юридичною особою та виступає суб'єктом цивільних правовідносин, а не об'єктом, тому посилання позивача на ст. 392 Цивільного кодексу України є необгрунтованою.

Така позиція підтверджується аналізом норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який не передбачає можливості внесення змін до установчих документів юридичної особи шляхом «виключення її зі складу засновників»на підставі рішення суду.

По друге відчуження такого майна, як передбачено пунктом 10 розділу V „Прикінцевих та перехідних положень" Закону України „Про місцеве самоврядування в України" можливе лише за рішенням власника, тобто виключно відповідача, який є, зокрема виборчим та колегіальним органом.

В матеріалах справи містяться постанова Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2008 р. по справі №2-а-49/2008, яка набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2008 р. та на виконання якої 06.02.2008 р. був виданий виконавчий лист про зобов’язання Голову Київської обласної ради Майбоженка Володимир Володимировича внести на розгляд Київської обласної ради питання про передачу об’єктів обласної комунальної власності: комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа», комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал»у власність територіальної громади м. Борисполя. Враховуючи зазначені постанову Печерського районного суду м. Києва та виданий на її підставі виконавчий лист суд вважає, що питання про прийняття рішення про передачу комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об'єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад повинно вирішувати позивачем саме в межах виконання зазначеного судового рішення.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача про про визнання права власності на комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа»за територіальною громадою міста Борисполя та виключення Київської обласної ради зі складу засновників КПТМ «Бориспільтепломережа»не відповідають обставинам справи та є необґрунтованими з підстав викладених судом вище, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

Відмовити в позові повністю.

Суддя                                          Наріжний С.Ю.