ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

27.10.08р.                                № 04-05/27-61-9б

за заявою кредиторів (заявників) Красноармійського міського центру зайнятості – робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття м.Кроасноармійськ, Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі м.Красноармійськ

до боржника Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Баронівський” с.Новоолександрівка Красноармійський район

про визнання банкрутом

Суддя С.С.Тарапата

До господарського суду Донецької області 22.10.08р. надійшла спільна заява Красноармійського міського центру зайнятості – робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття м.Кроасноармійськ та Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі м.Красноармійськ №5448/06 від 21.08.08р. про порушення справи про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Баронівський” с.Новоолександрівка Красноармійський район на підставі ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В заяві про порушення справи про банкрутство кредитори посилаються на наявність заборгованості боржника в загальній сумі 345,00грн. та на відсутність боржника за місцезнаходженням.

Пунктом 1 статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявністю інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

В обґрунтування відсутності керівних органів боржника за адресою його місцезнаходження кредитор в заяві посилається на акт перевірки на предмет фактичного місцезнаходження боржника від 26.12.07р.

Вказаний акт не може бути прийнятий судом як належний докази відсутності боржника за адресою місцезнаходження з огляду на наступне:

Даний акт від 26.12.07р. складений майже 10 місяців тому до дати звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, що не спростовує можливість знаходження боржника за даною адресою на теперішній час. До того ж одноразовість складання акту не підтверджує факт постійної відсутності боржника за даною адресою.

Крім того даний акт підписаний працівником Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі, селищним головою та головним бухгалтером без участі представника власника приміщення. Відомості щодо відношення селищного голови та головного бухгалтера до власників будинку №69а по вул.Гагаріна с.Новоолкександрівка в акті відсутні; що саме знаходиться за вказаною адресою в акті не вказано.

Згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановлені факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням як ініціюючий кредитор, так і суд мають керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 06.06.2006р. у справі № Б48/12-05.

До заяви кредиторів доданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що записів про проведення реєстраційних стосовно Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Баронівський” в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців не знайдено.

Довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, яка містить відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням до заяви кредиторів не додано, тобто заявниками не надано доказів відсутності боржника або його керівних органів за місцезнаходженням.

Про факт ненадання боржником податкової звітності до податкової інспекції протягом року в заяві про порушення справи про банкрутство взагалі не вказано.

Факт зняття боржника з податкового обліку в Красноармійський ОДПІ не виключає можливість подання підприємством податкової звітності до податкової інспекції у іншому місті у разі зміни місцезнаходження.

Таким чином кредиторами належним чином не обґрунтована наявність ознак відсутнього боржника, необхідних для порушення провадження у справі на підставі ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”

В силу п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо у заяві не вказані відомості, перелічені в статті 7 цього Закону та з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п.7 ст.7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості вимог кредитора та інші обставини, на яких ґрунтується заява кредитора.

Згідно п.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З огляду на вищевикладене, суд визнає за необхідне заяву про порушення справи про банкрутство повернути без розгляду на підставі п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до п.2 ст.9 вказаного закону повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п.7 ст.7, п.1 ст.9, ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.17, 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців”, ст.34, п.3 ст.63, ст.86 ГПК України, приймаючи до уваги постанову Верховного суду України від 06.06.06р. у справі № Б48/12-05, господарський суд

У Х В А Л И В:

Спільну заяву Красноармійського міського центру зайнятості – робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття м.Кроасноармійськ та Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі м.Красноармійськ про порушення справи про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Баронівський” с.Новоолександрівка Красноармійський район повернути без розгляду.

Додаток: заява з доданими документами на 26 арк.

Суддя Тарапата С.С.

Вик. тел.

Надруковано примірників - :

- господарському суду Донецької області,

- сторонам,