СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.07.08
Справа№ 32/130-А

Господарський суд Львівської
області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Палюх Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова, м.Львів

до
відповідача Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про
стягнення  до бюджету коштів в сумі 1
401,65 грн.

За участю представників:

Від
позивача: Дорош А.Б. -головний спеціаліст податковий інспектор
юридичного відділу (довіреність вих.. №4/10-0 від 26.05.2008р.)

Від відповідача: ОСОБА_1 -приватний підприємець.

Представникам сторін роз'яснено
права і обов'язки передбачені ст.ст.49,51 КАС України.

Згідно клопотання сторін технічна
фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:  Державна податкова інспекція у Галицькому
районі м.Львова, м.Львів звернулась до господарського суду з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Львів про стягнення до бюджету коштів в сумі 1
401,65 грн.

Ухвалою суду від 14.05.2008р.
відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 10.06.2008р.

Ухвалою суду від 10.06.2008р. згідно
ст.52 КАС України було замінено неналежного позивача, ДПІ у Галицькому районі
м.Львова належним -ДПІ у Сихівському районі м.Львова.

Постанову прийнято 01.07.2008р.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема
нормами ст.ст. 3,5 Закону України „Про порядок погашення зобов»язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст.ст.3,6 Закону
України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин
і механізмів».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов визнав повністю,
крім того  в судовому засіданні подав
заяву про розтермінування виконання постанови в зв»язку з важким матеріальним
становищем.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд Львівської області
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 зареєстрований як суб»єкт
підприємницької діяльності- фізична особа 01.02.2002р. виконкомом Львівської
міської ради.

ДПІ у Галицькому районі було
проведено виїзну планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог  податкового, валютного та іншого
законодавства за період  з 01.01.2003р.
по 31.12.2005р., в результаті якої було встановлено, що відповідачем не
сплачено податок з власників транспортних засобів за період, що перевіряється,
не подано податковий розрахунок до ДПІ та не перераховано до бюджету податок по
збору за забруднення навколишнього середовища за 2004р-2005р.р., чим порушено
ст.ст.3,6 Закону України  «Про податок з
власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»та ст.2
Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок встановлення нормативів збору
за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору», а
також п.6.2 ст.6 Інструкції «Про порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього середовища».

За результатами перевірки
23.11.2006р. ДПІ у Галицькому районі було складено акт             № 1695/17-215 на підставі якого
прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.11.2006р.              № 4-17-2/НОМЕР_1 та №
/04-17-2/НОМЕР_1, якими відповідачу визначено податкові зобов»язання
в розмірі 1 530, 0 грн. за платежем «забруднення навколишнього природного
середовища»та 180 грн. за платежем «податок з власників транспортних засобів».

Позивач, враховуючи те, що  платником не погашено визначені податковими
повідомленнями-рішеннями податкові зобов»язання, надіслав відповідачу першу та
другу податкові вимоги від 06.06.2007р. № 1/795 та від 17.12.2007р. № 2/1671 з
вимогою  термінової сплати сум
податкового боргу.

Позивачем подано довідку про
податкову заборгованість відповідача, з якої вбачається, що останнім частково
сплачено заборгованість, залишок в сумі 1 401,65 грн. позивач просить стягнути
в доход бюджету.

Приймаючи постанову суд виходив з
наступного:

Згідно преамбули Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181  цей закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників
податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів
стягнення.

Згідно до п. п. 1.1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платники податків - юридичні особи, їх філії,
відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи,
а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи
не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та
штрафні санкції;

Відповідно до ст.1 п.1.12 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами»контролюючий орган - державний орган, який у
межах своєї компетенції, визначеної законодавством, здійснює контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів) та погашенням податкових зобов'язань чи податкового
боргу. Вичерпний перелік контролюючих органів визначається статтею 2 цього
Закону.

Податкові органи є контролюючим
органом стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до
бюджетів та державних цільових фондів.

Контролюючі органи мають право
здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкових платежів), які
віднесені до їх компетенції цим пунктом.

Органами, уповноваженими
здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі -органи стягнення), є
виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

У відповідності до п.1.2 ст.1
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання -
зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових
фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Податковим боргом (недоїмкою), у
відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але
не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

У будь-яких випадках, коли платник
податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати
податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому
числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість,
акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела
виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається
бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та
створюється від їх імені.

Сума, податкового боргу за
узгодженими податковими зобов'язаннями визначена контролюючим органом з
урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до п.п 5.4.1 п. 5.4.
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума податкового зобов'язання,
не сплачена платником податків у строки, визначені ст.5 цього ж Закону України,
визнається сумою податкового боргу платника податків.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про розстрочення виконання
постанови, заслухавши його пояснення надані з цього питання, прийшов до
висновку підставності його до задоволення.

Згідно ст. 70 КАС України,
належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не
бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх
вимог або заперечень.

За умовами ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, визнані відповідачем, та
такі, що підлягають до задоволення.

Враховуючи  вищенаведене, та керуючись ст.ст. 3,5 Закону
України „Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами», ст.ст.3,6 Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», ст.ст.
51, 71, 86, 94, 160-163, 167, 254, 263 КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

1.           Позов задоволити.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ  НОМЕР_1) в доход державного бюджету 1401,65
грн. заборгованості та 14,01 грн. судового збору.   Розстрочити виконання постанови на 5
місяців.

3.          Постанова набирає законної сили у
відповідності до вимог ст.254 КАС України та

може бути оскаржена в апеляційному
порядку.

4.          Виконавчий лист видати за заявою позивача
після набрання постановою законної

сили.

Суддя