ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.08

Справа № 2/301-08.

Суддя: Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання: Петен Я.Л.

Розглянувши справу:

За позовом Приватного підприємства «Тора», м. Суми

до відповідача Комунального підприємства «Електроавтотранс», м. Суми

про стягнення 3751 грн. 11 коп.

Представники сторін:

позивача           Притика І.В.

відповідача           не прибув

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача – 3751 грн. 11 коп. заборговансті, у тому числі – 3244 грн. 64 коп. основного боргу; 481 грн. 87 коп. інфляційних збитків; 25 грн. 00 коп. 3% річних, а також стягнути судові витрати, пов’язані з розглядом справи, а саме: 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з’явився.

Позивач надав суду банківські виписки по особовому рахунку від 27.05.08р. на суму 1000 грн. та від 23.07.08р. на суму 2244 грн. 64 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

14.08.08р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про поставку продукції (товара).

Відповідно до пп.1.1 договору та рахунку № 23 від 15.10.07р. позивач поставив товар, а відповідач прийняв товар, що підтверджується матеріалами справи, зокрема видатковими накладними № 21 та № 22 від 22.10.07р., згідно довіреності серії ЯНЦ за № 647492, оформленої на представника відповідача Калініченка Н.І.

Згідно пп. 4.2 договору відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар.

Відповідно до п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов‘язку не встановлений або визначений моментом пред‘явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов‘язок у семиденний строк від дня пред‘явлення вимоги, якщо обов‘язок негайного виконання не випливає із договору або із актів Цивільного законодавства.

15.01.08р. позивач звернувся до відповідача з претензією на суму 4244 грн. 64 коп., з вимогою розрахуватися. Відповідач вимогу позивача виконав частково, а саме 22.01.08р. перерахувавши частину боргу в розмірі 1000 грн.

Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Внаслідок неналежного виконання зобов’язання, відповідно до умов договору, у відповідача утворився борг в сумі 3244 грн. 64 коп., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за перший квартал 2008р.

Але, як вбачається з матеріалів справи, позивачем були подані суду докази сплати основного боргу, що підверджується банківськими виписками від 27.05.08р. на суму 1000 грн. та від 23.07.08р. на суму 2244 грн. 64 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 625 Цивільного кодексу України, визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків.

Інфляційні збитки складають 481 грн. 87 коп., 3% річних складають 25 грн. 00 коп., їх нарахування є обгрунтованим та підтверджується розрахунком суми боргу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів сплати інфляційних збитків та 3% річних суду не надав, позовні вимоги в цій частині позову повністю підтверджуються матеріалами справи, є обгрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

В частині сплати основного боргу у сумі 3244 грн. 64 коп., суд провадження у справі припиняє відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Комунального підприємства «Електроавтотранс» (40000, м. Суми, вул. Харківська, 113, , р/р в СОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 337483) на користь Приватного підприємства «Тора» (40030, м. Суми, вул. Пролетарська, буд. 28, кв. 1, р/р № 3781 в АКБ УСБ м. Суми, МФО 337018) 481 грн. 87 коп. інфляційних збитків; 25 грн. 00 коп. 3% річних; 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення основного боргу в сумі 3244 грн. 64 коп., провадження у справі – припинити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 01.08.2008 року.

СУДДЯ                                                             О.Ю. СОП’ЯНЕНКО