ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2008 Справа № 22/122-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Голяшкіна О.В., Швеця В.В.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Лахматова К.Г., юрисконсульт, довіреність № 20-421 від 28.11.08;

від відповідача 1- Шляєв І.В., юрисконсульт, довіреність № 63 від 01.01.08;

від відповідача 2 –не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 87)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський збагачувальний комбінат", м. Торез на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2008р. у справі № 22/122-08

за позовом відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до 1 - державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2 - товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський збагачувальний комбінат", м. Торез

про стягнення 1453 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 07.08.2008 року, за згодою представників позивача та відповідача-1, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відкрите акціонерне товариство “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь”, м. Запоріжжя звернулося з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ, товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат”, м. Торез про стягнення 1453,2 грн. вартості недостачі вугілля.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2008 року по справі № 22/122-08 (суддя Пуппо Л.Д.) позовні вимоги задоволені за рахунок обох відповідачів, оскільки вантажовідправник не перевірив вагон перед навантаженням у комерційному відношенні для перевезення вугілля, а перевізником не було забезпечене справне перевезення.

Не погодившись із рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат” подало до суду апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог до нього відмовити, посилаючись на такі підстави.

Судом першої інстанції недосліджений акт загальної форми на підставі якого складався комерційний акт.

У залізничній накладній № 50066242 зазначено, що антрацит відвантажено з наявністю вологості 5%. У розрахунку ціни позову не має відомостей про застосування показників вологості при визначенні маси і вартості недостачі, а також позивачем не надані до суду специфікація, в якій були б визначена ціна вугілля з урахуванням показників якості.

Відкрите акціонерне товариство “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь”, м. Запоріжжя просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ частково підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариством з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат”, м. Торез відвантажено на адресу відкритого акціонерного товариства металургійний комбінат “Запоріжсталь” по залізничній накладній № 50066242 вугілля.

Видача вантажу вантажоодержувачу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою ваги вантажу.

При цьому виявлена недостача, про що складені станцією Запоріжжя-Ліве: Акт загальної форми від 17.08.2007 року та комерційний акт від 18.08.2007 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 1 пункту 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року № 567/6855, комерційні акти складаються на місцях загального користування –у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу.

Згідно до пункту 12 Правил видачі вантажів (статті 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг, на вимогу одержувача залізниця може перевірити масу вантажів, що перевіряються навалом та насипом і прибули без ознак втрати. У разі відсутності вагонних ваг на станції призначення і в одержувача, ці вантажі видаються без перевірки.

У доповнення до акту № 15774 станції Запоріжжя-Ліве від 17.08.2007 року, щодо наявності виїмки і поглиблення на поверхні вантажу на тій же станції, 18.08.2007 року, складено комерційний акт БН № 749208/1050, в якому зазначено, що після зважування у порівнянні з масою, вказаною відправником в накладній, вантажу у вагоні виявилося на 4150 кг менше.

Вагон технічно несправний, над 5,6 люками порушений армований лист, щілина довжиною 20 см, шириною 2 см, закладена папером зовні. Люки, двері зачинені, витікання вантажу не було. Навантаження у вагоні нижче бортів на 20 см, розрівняне, марковане вапняними смугами повздовж. Праворуч по ходу потяга над 1,2 люками порушено маркування, виїмка 110х110х80см. Акт складений у відповідності з Правилами складання актів.

З Акту про технічний стан вагону від 17.08.2007 року № 27 вбачається, що над 5 та 6 люками мається пошкодження армованого листа, зазор длиною 20 см, шириною 2 см, закладений зовні папером.

Несправність має старе пошкодження, вантажовідправник бачити міг. Втрата вантажу можлива.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, і у разі невідповідності вагону для перевезення вантажу, він мав право відмовитися від вагону.

При визначенні справності вагонів встановлюється справність як в технічному, так і в комерційному відношенні. Технічно справні вагони повинні задовольняти вимоги правил технічної експлуатації. Комерційна справність –це такий стан вагонів, який забезпечує збереження вантажів, які перевозяться. Придатність рухомого складу для перевезення даного вантажу в комерційному відношенні означає таку його справність, від якої залежить забезпечення збереження конкретного вантажу.

Враховуючи викладене, відповідальність за недостачу вантажу слід покласти пропорційно на першого і другого відповідачів, які порушили вимоги статті 31 Статуту, а саме, перевізник подав під завантаження технічно несправний вагон, а вантажовідправник навантажив вантаж у вагон, не перевіривши його у комерційному відношенні.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про покладення відповідальності за недостачу на обох відповідачів.

В залізничній накладній № 5006642 зазначено, що вантаж при відправленні зі станції відправлення мав вологість 5%.

Згідно до частини 2 пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси) нетто становить –2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані. Тобто, при розрахунку суми позову позивачем повинно бути застосовано 2% суми норми природної втрати та граничного розходження маси нетто. Сума позову, що підлягає задоволенню становить 294,0 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2008 року по справі № 22/122-08 підлягає зміні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача і відповідача-2 відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2008 року по справі № 22/122-08 змінити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Рішення викласти в наступній редакції:

“Стягнути з державного підприємства „Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ на користь відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя 147,0 грн. основної суми, 20 грн. 60 коп. державного мита, 23 грн. 90 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський збагачувальний комбінат", м. Торез на користь відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя 147,0 грн. основної суми, 20 грн. 60 коп. державного мита, 23 грн. 90 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.”

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський збагачувальний комбінат", м. Торез 39,0 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.В.Голяшкін

Суддя В.В.Швець