ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 травня 2008 р.

№ 15/264-07-7219

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Балтської районної ради, м. Балта Одеської області

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008

зі справи № 15/264-07-7219

за позовом Одеської єпархії Української православної церкви Московського патріархату, м. Одеса

до Балтської районної ради та

Котовської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Котовськ Одеської області (далі –Котовська КЕЧ району)

про визнання права власності на майно та зобов’язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.02.2008 (суддя Петров В.С.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 (колегія суддів у складі: суддя Картере В.І. –головуючий, судді Жеков В.І., Пироговський В.Т.), позов задоволено:

визнано за Одеською єпархією право власності на Балтсько-Феодосіївський чоловічий монастир з єдиним майновим комплексом;

зобов’язано Котовську КЕЧ району передати Одеській єпархії у власність будівлі, які входили до майнового комплексу колишнього Свято-Покровського Балтсько-Феодосіївського чоловічого монастиря.

Балтська районна рада звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 109 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через місцевий чи апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову. Проте на порушення наведеного припису закону скаржник подав касаційну скаргу безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Так, матеріали касаційної скарги не містять даних, які підтверджували б її подання через місцевий чи апеляційний господарські суди, а саме: у цих матеріалах немає супровідного листа зазначених судових інстанцій, а на примірнику скарги відсутній відповідний штамп з відміткою суду, який проставляється відповідно до вимог пункту 2 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу надіслано інакше, ніж через місцевий або апеляційний господарський суд, що прийняв рішення або постанову.

Крім того, відповідно до частини першої статті 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Проте в матеріалах касаційної скарги відсутні будь-які докази, що підтверджували б направлення її копії сторонам у справі, або відміток про безпосереднє вручення їм згаданої копії.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до частини третьої статті 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись пунктами 2 та 3 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 зі справи № 15/264-07-7219 повернути Балтській районній раді.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов