ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№
39/280

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Кравчука
Г.А.,

суддів:

Мачульського
Г.М.,

Шаргала
В.І.

за
участю представників сторін:

позивача

Орленко
Т.А. дов. б/н від 25.01.2008 р.

відповідача

не
з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду  від
30.01.2008 р.

у
справі

№39/280
господарського суду Донецької
області

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Павлід"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1

про

стягнення
160 840,66 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство
з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Павлід" звернулось до
господарського суду Донецької
області  з позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності  (надалі СПД)
ОСОБА_1 про стягнення 160 840,66 грн. основного боргу за поставлений товар, 12
706,41 грн. пені, 11 258,85 грн. штрафу.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 26.09.2007 року (суддя Морщагіна
Н.С.) в позові відмовлено з посиланням на те, що за усною  згодою
позивача, відповідно до договору
про перевід боргу від 25.06.2007 року укладеного між  СПД ОСОБА_1 та ПП "Донкераміка",
відбулась заміна боржника, проте позивачем не заявлялись позовні вимоги  до нового боржника - ПП "Донкераміка",
не заявлялось також і клопотання про залучення до участі у справі іншого
відповідача, у зв'язку з чим СПД ОСОБА_1
не є належним відповідачем у справі, тому  позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За
апеляційною скаргою ТОВ
"Павлід" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і
постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 30.01.2008 року (судді: Дзюба О.М.,
Акулова Н.В., Геза Т.Д.) скасоване, позов задоволений частково, з СПД ОСОБА_1
на користь ТОВ  "Павлід"
стягнуто 158 440,66 грн. основного боргу та відповідні судові витрати. В решті

Доповідач:
Шаргало В.І.

позову
відмовлено. Постанова мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується
факт поставки відповідачу товару -керамічної плитки, за яку останній сплатив
лише  2 400 грн., решта боргу лишилась
непогашеною і на день розгляду справи; договір про перевід боргу не прийнятий
судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки укладений без згоди позивача;
укладеним між сторонами договором поставки товару не передбачено санкцій за
порушення зобов'язання по розрахунках за товар.

Не
погоджуючись з прийнятою у справі постановою, СПД ОСОБА_1 звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, зокрема ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.
204, 520 Цивільного кодексу України,
просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши
в судовому пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова
колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Здійснюючи
перегляд рішення суду першої інстанції в апеляційному та повторно перевіряючи
матеріали справи,  апеляційним
господарським судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами
договору №4 від 19.03.2007 року ТОВ
"Павлід" (Продавець) поставило Покупцю - СПД ОСОБА_1 товар
-плитку керамічну на суму 160 840,66 грн., яку останній оплатив лише частково,
перерахувавши позивачу лише 2 400 грн. Решта боргу у розмірі 158 440,66 грн.
залишилась несплаченою.

ТОВ  "Павлід" була направлена претензія
№126 від 11.07.2007 р. на суму 160 840,66грн, яка відхилена СПД ОСОБА_1 з
посиланням на те, що сума боргу переведена новому боржнику - Приватному
підприємству „Донкераміка"  на
підставі договору від 25.06.2007 р. про переведення боргу.

За
правилами ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути
замінений іншою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Відповідно
до ст. 521 названого Кодексу форма правочину щодо заміни боржника у
зобов'язанні визначається відповідно до положень ст. 513 Цивільного кодексу
України.

Таким
чином, договір про переведення боргу - це багатосторонній правочин за участю
первісного боржника, нового боржника та кредитора.

Тобто
лише у разі укладення угоди про переведення боргу за правилами вказаних норм
цього Кодексу кредитор отримує право вимоги до нового боржника, а новий боржник
набуває права заперечувати проти вимог кредитора (ст. 522 ЦКУ).

Отже,
відсутність погодження кредитора  в разі
укладення договору про перевід боргу тягне за собою  і відсутність виникнення правовідносин між
кредитором та новим боржником ( ст. ст.11, 202 ЦКУ).

З
огляду на викладене, апеляційний господарський суд правомірно відхилив
договір  від 25.06.2007 р. про
переведення боргу як доказ відсутності зобов'язання відповідача про сплату
боргу за поставлений позивачем товар, оскільки
як встановлено судом, договір про перевід боргу укладений без згоди
кредитора - ТОВ  "Павлід".

Згідно
зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно
із статтями  525, 526, 629 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не
допускається…

З  урахуванням вимог наведеного законодавства,
встановлених судами обставин щодо факту передачі товару, отримання його
відповідачем та наявності боргу з оплати, суд апеляційної інстанції правомірно
задовольнив позовні вимоги щодо стягнення вказаної суми боргу.

В
частині відмови у позові щодо стягнення суми штрафних санкцій постанова не
оскаржується.

З   огляду на викладене та межі перегляду
справи  касаційною інстанцією, що
встановлені у ст. 1117 Господарського процесуального кодексу
України,  колегія   суддів
вважає, що під   час розгляду справи  апеляційним господарським судом фактичні
обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження
матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана
правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для
скасування прийнятої у справі постанови.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду
від 30.01.2008 р.  у справі
№39/280   залишити без змін.

Головуючий  суддя

Кравчук
Г.А.

Суддя

Мачульський
Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.