ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2008 р.                                Справа № 02/4940а

м. Черкаси, 17 год. 02 хв.

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників:

позивача: Фетісов Д.В., Стратілатов К.Г.–за довіреностями, третьої особи із самостійними вимогами: не з’явився, відповідача: не з’явився, третіх осіб: Мінпромполітики України: не з’явився, ДП “Черкаська валяльно-повстяна фабрика”: Рідзель О.А. –за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за адміністративним позовом Черкаської єпархії Української православної церкви

до Черкаської обласної державної адміністрації

про визнання неправомірною бездіяльності відповідача та про зобов’язання відповідача прийняти рішення,

та за адміністративним позовом третьої особи із самостійними вимогами - Управління Черкаської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату

до Черкаської обласної державної адміністрації

про зобов’язання прийняти рішення;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство промислової політики України, державне підприємство “Черкаська валяльно-повстяна фабрика”,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено адміністративний позов про визнання неправомірною бездіяльності Черкаської обласної державної адміністрації щодо розгляду питання повернення приміщень колишнього Свято-Онуфріївського Жаботинського монастиря по вул. Благовісній, 372 в м. Черкаси у власність Черкаської єпархії Української православної церкви та про зобов’язання відповідача прийняти рішення про повернення вказаних приміщень у власність Черкаської єпархії Української православної церкви.

У судовому засіданні 10.12.2007 року представник позивача Стратілатов К.Г. подав заяву, в якій уточнив позовні вимоги, заявлені в пункті 2 прохальної частини позову, та просив зобов’язати Черкаську обласну державну адміністрацію прийняти рішення щодо повернення приміщень колишнього Свято-Онуфріївського Жаботинського монастиря по вул. Благовісній, 372 у м. Черкаси у власність Черкаської єпархії Української православної церкви (а.с. 140).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на наступне:

- 08.08.2007 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про повернення позивачу у власність культових споруд, які розміщені по вул. Благовісній, 372 в м. Черкаси, раніше належали Свято-Онуфріївському Жаботинському монастирю православної церкви, але у лютому 1923 року рішенням Київського ліквідкому монастир та подвір’я були скасовані та реквізовані на користь держави, в даний час будівлі монастиря знаходяться на балансі Державного підприємства “Черкаська валяльно-повстяна фабрика”;

- відповідач в порушення вимог Закону України “Про звернення громадян” не прийняв рішення щодо заявленого у клопотанні питання та не надіслав його позивачу в установлений у законі строк.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позов в уточненій редакції, просили зобов’язати Черкаську обласну державну адміністрацію прийняти відповідне рішення по клопотанню позивача протягом розумного строку, не більше трьох місяців; обґрунтували правомірність пред’явлення даного позову до відповідача як адміністративного та правильність розгляду його за правилами КАС України, оскільки Законом України “Про свободу совісті та релігійні організації” віднесено до повноважень обласних державних адміністрацій прийняття рішень за такими клопотаннями, які викладаються у формі розпоряджень, що є обов’язковими для виконання, в тому числі й для позивача чи державного підприємства «Черкаська валяльно-повстяна фабрика»та які можуть бути оскаржені в установленому законом порядку в разі незгоди з ними, тому представники позивача заперечили проти клопотання ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика» та пояснили, що листи відповідача, які він подав у справу, не можуть вважатися рішенням, тим більше, що у листах відповідача не повідомляється про вирішення клопотання позивача по суті. Представники позивача вважають можливим розглядати справу за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Також до цього ж відповідача заявлено адміністративний позов Управлінням Черкаської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату (а.с. 149-163) про зобов’язання Черкаської обласної державної адміністрації протягом розумного строку прийняти рішення щодо повернення у власність вказаному Управлінню приміщень колишнього Свято-Онуфріївського Жаботинського монастиря, які розташовані по вул. Благовісній, 372 у м. Черкаси. На підставі письмового клопотання суд прийняв адміністративний позов Управління Черкаської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату у справу № 02/4940а в порядку ч. 1 ст. 53 КАС України як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Третя особа із самостійними вимогами не направила свого представника у судове засідання, про причини неявки представника суду не повідомила, не надіслала суду заяву про розгляд справи за участю його представника.

Відповідач не подав суду письмове пояснення по суті спору.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення адміністративних позовів в зв’язку з тим, що вказані у позовах будівлі та споруди перебувають у державній власності, знаходяться на балансі ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика», тому вирішення питання про можливість передачі релігійним громадам вказаних будівель належить виключно до компетенції Міністерства промислової політики України, який за законом здійснює повноваження власника майна від імені держави, послалися на пункт 3.3. Протокольного рішення Комісії при Кабінеті Міністрів України з питань повернення майна релігійним організаціям, у якому було дано завдання Мінпромполітики, ФДМУ та облдержадміністрації розглянути можливість повернення культового майна, та пояснили, що облдержадміністрацією розглянуто це питання і позивачу була дана відповідь.

В процесі розгляду справи, на підставі клопотання представника позивача, до участі у справу були залучені як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика” та Міністерство промислової політики України.

ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика” у письмових запереченнях на адміністративні позови позивача та третьої особи із самостійними вимогами заперечило проти їх задоволення з мотивів їх безпідставності та необгрунтованості, оскільки вказані у позовах будівлі та споруди перебувають у державній власності та знаходяться на балансі ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика», повноваження власника майна від імені держави здійснює Міністерство промислової політики України, тому вирішення питання про можливість передачі релігійним громадам вказаних будівель належить виключно до компетенції вказаного Міністерства.

ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика” надіслало до суду клопотання від 28.07.2008 року, у якому просило закрити провадження у справі в зв’язку з тим, що даний спір не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки, на думку підприємства, відносини щодо передачі релігійній громаді приміщень, які в даний час належать державі, являються відносинами володіння, користування та розпорядження майном, в яких відсутні відносини влади та підпорядкування, в зв’язку з чим вказані відносини не є публічно-правовими відносинами.

Представник ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика у судовому засіданні, заперечуючи проти позовів, посилався на доводи і міркування, викладені у відзивах, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, підтримав клопотання про закриття провадження у справі, стверджуючи, що на його думку даний спір не є публічно-правовим і повинен розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України, вважає можливим розглядати справу за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Міністерство промислової політики України не направило свого представника у судове засідання, не надіслало суду заяву про розгляд справи за участю його представника. У письмовому пояснення по суті позовних вимог позивача та третьої особи із самостійними вимогами роз’яснено, що Міністерство промислової політики України неодноразово розглядало це питання, було встановлено, що на території підприємства відсутні культові споруди, а всі сучасні будівлі та споруди фабрики були побудовані в 1957 році і пізніше були частково реконструйовані, тому Міністерство вважає, що на сьогоднішній день на території фабрики немає культових будівель і споруд, які б мали передаватися монастирю.

Заслухавши думку представників позивача та третьої особи, суд вважає, що неявка у дане судове засідання представників третьої особи із самостійними вимогами, відповідача та Мінпромполітики не перешкоджає розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності, за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес по розгляду даної справи фіксувався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Діловодство суду». Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер ALMGc61C-B-L2-070221-09:37.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення і доводи представників сторін та третьої особи, суд встановив наступне.

02 серпня 2007 року Архієпископ Черкаський і Канівський Софроній направив до Черкаської обласної державної адміністрації Звернення за вих. № 167 про повернення у власність релігійної організації культової споруди, у якому просив прийняти рішення про повернення колишніх приміщень Свято-Онуфріївського Жаботинського монастиря по вул. Благовісній, 372 в м. Черкаси у власність Черкаської єпархії Української православної церкви.

Підставою для подання даного Звернення та прохання щодо прийняття рішення вказано частину 2 статті 17 Закону України “Про свободу совісті та релігійні організації”.

29.10.2007 року Управлінням Черкаської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату надіслано до Черкаської обласної державної адміністрації Клопотання за підписом керуючого Черкаською єпархією УПЦ Київського Патріархату єпископа Іоанна (Яременка), у якому заявник просить розглянути питання про передачу у власність Управлінню приміщень колишнього Свято-Онуфріївського Жаботинського монастиря по вул. Благовісній, 372 в м. Черкаси для задоволення релігійних потреб віруючих УПЦ Київського Патріархату із посиланням на статтю 17 Закону України “Про свободу совісті та релігійні організації”.

Як вбачається із Звернення та Клопотання вказаних єпархій і із пояснень представників у судовому засіданні, вони просять обласну державну адміністрацію розглянути питання щодо передачі вказаних приміщень у власність названих єпархій та прийняти відповідне рішення.

Суд вважає безпідставним клопотання ДП “Черкаська валяльно-повстяна фабрика” про закриття провадження у справі, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд вважає помилковими доводи третьої особи щодо категорії спору у даній справі: спір позивача та третьої особи із самостійними вимогами не може вважатися спором про право, оскільки вони вимагають від відповідача прийняти рішення по суті поданих ними клопотань, так як рішення відповідачем не прийняте, відсутній документ, який був би обов’язковим для виконання чи міг би бути оскарженим в установленому законом порядку (у разі незгоди із прийнятим рішенням).

Таким чином, суд вважає, що клопотання ДП «Черкаська валяльно-повстяна фабрика про закриття провадження у справі необхідно відхилити, а розгляд справи продовжувати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 17 Закону України “Про свободу совісті та релігійні організації” культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим.

Вказана норма закону кореспондується із приписом статті 2 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”, відповідно до пункту 1 якої місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за збереженням і раціональним використанням державного майна.

Згідно статті 6 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)          обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення ) дії;

4)          безсторонньо (неупереджено);

5)          добросовісно;

6)          розсудливо;

7)          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що Черкаська обласна державна адміністрація за законом зобов’язана розглянути Звернення і Клопотання єпархій та за результатами їх розгляду прийняти відповідне рішення як акт місцевої державної адміністрації і про прийняте рішення повідомити заявників. Це відповідає приписам частини 5 статті 17 Закону України “Про свободу совісті та релігійні організації”, статті 6 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”.

Посилання відповідача на пункт 3.3. Протокольного рішення Комісії при Кабінеті Міністрів України з питань повернення майна релігійним організаціям від 30 березня 2007 року суд вважає безпідставним, оскільки зазначення у цьому рішенні Мінпромполітики (як виконавця) не може відміняти чи змінювати порядок вирішення питання, встановлений Законом України “Про свободу совісті та релігійні організації”.

Поданий відповідачем лист № 01/51-3248 від 28.08.2007 року (а.с. 62) суд не вважає рішенням за результатами розгляду Звернення позивача, оскільки у вказаному листі відсутнє рішення саме Черкаської обласної державної адміністрації, так як ОДА вказує, що вирішення питання про можливість повернення культового майна колишніх приміщень Свято-Онуфріївського Жаботинського монастиря по вул. Благовісній, 372 в м. Черкаси знаходиться виключно у компетенції Міністерства промислової політики України.

Відповідачем не подано суду доказів прийняття рішень (чи рішення) по Зверненню позивача та Клопотанню третьої особи відповідно до вимог Закону та письмового повідомлення їм про прийняте рішення, як то вимагається законом.

Відсутність такого рішення (чи рішень) за результатами звернень єпархій позбавляє їх можливості висловити свою думку чи оскаржити їх у разі незгоди із прийнятим рішенням в установленому законом порядку, як це передбачено статтею 43 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у неприйнятті рішення по суті поданих Звернення та Клопотання про прийняття рішення, відповідач не довів, на яких підставах він не повинен приймати рішення у разі наявності таких звернень єпархій.

З огляду на викладене, суд вважає, що адміністративні позови підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Черкаської єпархії Української православної церкви задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації, яка полягає у неприйнятті рішення по Зверненню Черкаської єпархії Української православної церкви від 02 серпня 2007 року № 167.

3. Зобов’язати Черкаську обласну державну адміністрацію прийняти рішення за результатами розгляду Звернення Черкаської єпархії Української православної церкви від 02 серпня 2007 року № 167 та надіслати його Черкаській єпархії Української православної церкви протягом трьох місяців з дня набрання законної сили даною постановою.

4. Адміністративний позов Черкаської єпархії Української православної церкви Київського патріархату задовольнити.

5. Зобов’язати Черкаську обласну державну адміністрацію прийняти рішення за результатами розгляду Клопотання Черкаської єпархії Української православної церкви Київського патріархату від 29 жовтня 2007 року № 515-Є та надіслати його Черкаській єпархії Української православної церкви Київського патріархату протягом трьох місяців з дня набрання законної сили даною постановою.

6. Стягнути із обласного бюджету Черкаської області на користь Черкаської єпархії Української православної церкви (18015, м. Черкаси, вул. Ільїна, 212) витрати на сплату судового збору в сумі 3 грн. 40 коп.

7. Стягнути із обласного бюджету Черкаської області на користь Черкаської єпархії Української православної церкви Київського патріархату (18000, м. Черкаси, пл. Слави, 10) витрати на сплату судового збору в сумі 3 грн. 40 коп.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя           А.Д.Пащенко

Постанова складена в повному обсязі

11.08.2008 року