ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.08

Справа №АС3/303-08.

За позовом: Приватного підприємства ПАРТ і К», с. М. Вистороп, Лебединський р-н

До відповідача: Сумської міжрайонної державної податкової інспекції

Про скасування податкового повідомлення-рішення

Суддя П.І. Левченко

За участю секретаря судового засідання Ю.В. Литвиненко

За участю представників:

позивача – Пономаренко В.П.

відповідачів – Бакланолвої Л.А.

В судовому засіданні 08.09.2008 року оголошувалась перерва до 12 год. 00 хв. 22.09.09.08року.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про скасування (визнання нечинною) першої податкової вимоги № 1/57 від 23.04.2008 року Сумської міжрайонної державної податкової інспекції.

02.06.08 року позивач надав суду доповнення до позову, в якому крім вищезгаданої першої податкової вимоги № 1/57 від 23.04.08р. просив скасувати також податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 08.04.2008 р.

17.09.2008 року позивач подав суду заяву про часткову відмову від позовних вимог, в якій залишив лише одну позовну вимогу і просить суд скасувати (визнати нечинним) податкове повідомлення – рішення № /0 від 08.04.2008 року.

Відповідач заперечує проти позову і просить суд відмовити позивачеві в задоволенні його позовної вимоги, оскільки вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є законним і не підлягає скасуванню.

Дослідившши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Відповідачем в березні 2008 року була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 року, за підсумками якої був складений акт від 27.03.2008 р. № 196-23-34236269.

При перевірці відповідачем був виявлений факт неправомірного застосування позивачем п. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», в частині використання суми податку на додану вартість, належної до сплати в бюджет.

У зв’язку з цим, на підставі вищезгаданого акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення – рішення № /0 від 08.04.2008 року, яким визначив позивачеві суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 6743 грн. 80 коп., у тому числі за основним платежем – 4817 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями – 1926 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з податковим повідомленням – рішенням № /0 від 08.04.20008 року позивач у своїй позовній заяві зазначає, що хоча в абзаці 2 статті 1 постанови Кабінету Міністрів України 3 805 від 12.05.1999 р. встановлено, що нарахування і виплата дотацій проводиться пререробними підприємствами незалежно від форми власності, що мають власні переробні потужності, поняття «виробничі потужності», слід ототожнювати з поняттям «Майно», а поняття «власні» слід розуміти, як майно, яким володіє особа, а підставою володіння може бути, зокрема договір оренди.

Позивач надав суду копію договору оренди № 14 від 15.01.2007 року, укладеного між ним та Дерекцією споруджованого охолоджуваного сховища облспоживспілки, за умовами якого позивач прийняв в операційну оренду основні засоби: складські, офісні та виробничі приміщення в м. Суми по вул. Путивльській, 19 загальною площею 192,9 кв. м.

В пункті 2.2 договору оренди оренди зазначено, що власником орендованих основних засобів залишається орендодавець.

В пункті 2.4 договору оренди міститься перелік приміщень та обладнання, які орендує позивач , зокрема позивач орендує кутер і м’ясорубку.

Позивач також подав суду копію копію договору від 15.10.2007 року, укладеного між ним та ТОВ АП «Сумський бекон», за умовами якого позивач придбав будівлю інкубатора в с. Кровне Сумського району Сумської області по вул. Гірський, 39, загальною площею 1408,6 кв. м.

Позивач також передав суду копію видаткових накладних від 17.03.2007 року та від 30.07.2007 року, які свідчать про отримання ним від ТОВ «Трейд-Регіон» двох вагів електронних, литків для пельменної линії, пельменного апарату, м’ясорубки та тестомісу промислового.

Крім того позивач подав суду копії шести актів забою скота (свиней та КРС) за листопад 2007 року ТОВ «ПАРТ і К», затверджених директором ТОВ ПАРТ і К», та корінці приймальних квитанцій на закупівлю скота за той же період (листопад 2007 року).

Позивач вважає, що вищезгадані документи, а також бухгалтерська довідка про перелік та вартість виробничих фондів, що знаходиться у власності ПП «ПАТТ і К», свідчать про придбання ним живої худоби, її забій та перероблення на власних виробничих потужностях.

Суд не може погодитися з твердженнями та обгрунтуваннями позивача, що містяться в його позовній заяві, доповненні до адміністративног позову та клопотанні про залученння доказів.

Як свідчать матеріали справи, позивач частково має власні переробні потужності, частково орендовані, а отже не має власних переробних потужностей повного виробничого циклку переробки, що й відображено в акті перевірки.

ПП «ПАРТ і К» зареєстроване Лебединською Райдержадміністрацією 10.01.2007 року як юриднична особа. Статутний фонд 1000 грн. (грошові кошти), що відображено на стор. 2 акту перевірки. Станом на 01.01.2008 року загальна чисельність працюючих склала 6 осіб (стор. 5 акту, а. с. 50). Станом на 01.01.2008 року балансова вартвсть основних фондів склала 51 тис. грн. і підприємство не мало у власності офісних, виробничих та складських приміщень, а також транспортних засобів ( а.с. 50).

На сторінці 6 акту перевірки відображено, що позивач придбав 15.10.2007 року будівлю інкубатора в с. Кровне з метою облаштування забійного цеху, однак на момент превірки (березень 2008 року) даний основний засіб не введений в експлуатацію та не використовувався у власній господарській діяльності. В періоді, що перевірявся, позивач займався оптовою торгівлею м’ясом та м’ясопродуктами, а також виробництвом напівфабрикатів (фарш, котлети) з придбаного м’яса.

На сторінці 8 акту перевірки зазначено, що підприємство несе значні витрати, зокрема за послуги по забою, наданими сторонніми організаціями.

Заниження податкового зобов’язання позивачем з податку на додану вартість в сумі 4817 грн. мало місце за грудень 2007 року (сторінка акту 12, аркуш справи 57).

На сторінці 14 акту перевірки зафіксовано (а.с. 59), що саме у груднгі 2007 року позивачем завищено податковий кредит на суму 8426 грн. у зв'язку з придбанням сировини та послуг, пов'язаних з виробництвом м'яса та м'ясопродуктів, отриманих після забою свиней, придбаних в живій вазі у сільгоспвиробника СТОВ «Пісчане», який слід відобразити по загальній декларації.

Позивач не спростував зазначеного в акті перевірки факту відсутності у позивача забійного цеху та отримання в грудні 2007 року сировини після забою свиней від іншого сільгоспвиробника.

Надані позивачем копії корішків приймальних квитанцій за листопад 2007 року, а не за грудень 2007 року.

В цих корішках зазначено, що скот прийнято ПП «ПАРТ і К», Україна, Сумська область, Лебединський район. Де саме здійснювалось приймання скота не зазначено. В актах забою також не зазначено де саме, в якому, чийому цеху, за якою адресою здійснювався забій скота.

Відсутні докази, що це здійснювалося в забійному цеху позивача, силами та засобами позивача.

Таким чином, позивач не спростував фактів, відображених в акті перевірки щодо відсутності у нього в грудні 2007 року забійного цеху та щодо отримання в грудні 2007 року м'яса після забою скота від іншого сільгоспвиробника.

Копія статуту в новій редакції від 12.05.2008 року, яка надана позивачем в якості доказу того, що в травні 2008 року в статутному фонді підприємства було майно на суму 182950 грн., не може бути прийнята судом в якості належного доказу , оскільки ця редакція статуту не стосується предмету доказування, оскільки не відноситься до перевіреного періоду, в якому виявлено порушення (грудень 2007 року).

Пунктом 11.21 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що сума ПДВ, яка має сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Порядок нарахування виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999 р. № 805 (зі змінами та доповненнями).

Цей порядок пощирюється виключно на переробні підприємства всіх форм власності , які мають власні переробні потужності повного виробничого циклу переробки, які охоплюють всі процеси, що входять до категорії «виробництво м’яса”. Операції з приймання м’яса в живій вазі, забою, охолодження м’яса в м’ясних тушках є частиною технологічного процесу з переробки м’яса та виготовлення м’ясних виробів. (Державний класифікатор України видів економічної діяльності ДК – 009 -2005, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26.12.2005 року № 375).

Оскільки позивач не здійснював у грудні 2007 року повного виробничого циклу переробки на власних переробних потужностях, то він не має права за цей період нараховувати дотацію сільгоспвиробникам за продане ними м’ясо в живій вазі.

Надана позивачем з позовною заявою копія листа Управління агропромислового розвитку Лебединської Районної державної адміністрації № 25 від 31.03.2008 року (а.с. 11) свідчить про те, що позивач згідно наявних у нього дозвільних документів з 2008 року має статус переробного підприємства. Отже ця копія листа також не є доказом того, що позивач мав статус переробного підприємства у грудні 2007 року і тим більше не є доказом фактичного здійснення позивачем повного виробничого циклу переробки на власних переробних потужностях у грудні 2007 року.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.04.2008р. є правомірним і не підлягає скасуванню (визнанню нечинним), а тому в задоволенні адміністративного позову позивачеві має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАСУ, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства ПАРТ і К» до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування (визнання нечинним) податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний 26.09.08р.

Суддя                                                                                 П.І. ЛЕВЧЕНКО