ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"27" травня 2008 р.                                                  Справа № 11/130а

За позовом: Прокурора Козелецького району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Козелецькому районі

17000, смт. Козелець, вул. Толстого, 34 а

До: Фермерського господарства „Патюти”

17000, Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Гершуні, 13 а, кв. 2

Про стягнення 497,00 грн. податкового боргу за рахунок активів

Суддя Ю.М. Бобров

Секретар А.А. Радченко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Крупина А.О. –гол. держподатінспектор, дов. від 05.03.08 р. № 327/9/10.

Від Відповідача: не прибув.

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Козакова І.М.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Козелецького району, здійснюючи повноваження представництва інтересів держави в особі Державної податкової інспекції у Козелецькому районі, подав адміністративний позов до Фермерського господарства „Патюти” про стягнення 497,00 грн. податкового боргу за рахунок активів боржника.

Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні представник позивача та прокурор підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

До початку судового засіданні від директора ФГ „Патюти” надійшли письмові заяви від 23.05.08 р. та 24.05.08 р., в яких він просить розглянути справу без його присутності та не заперечує проти позовних вимог прокурора.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами (доказами) за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представника позивача, суд встановив наступне.

Фермерське господарство „Патюти” 21.06.06 р. зареєстроване Козелецькою райдержадміністрацією як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа. Відповідача взято на податковий облік в ДПІ у Козелецькому районі як платника податків з 21.06.06 р.

Відповідно до ст.ст. 9, 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ (із змінами і доповненнями) платник податків зобов’язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, а також несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог податкового законодавства.

Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує до бюджету належні суми податків.

Станом на 13.03.08 р. загальний податковий борг (узгоджене податкове зобов’язання) відповідача перед бюджетом становить 497,00 грн., а саме:

- по податку на прибуток приватних підприємств –497,00 грн. боргу.

Вказана сума боргу є узгодженою та виникла на підставі прийнятого податковою інспекцією на підставі акта невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності від 22.02.07 р. № 249/15-010 податкового повідомлення –рішення від 03.03.07 р. № /0, яким за порушення п.п. ”б” п.п.4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00 р. (далі –Закон № 2181), п.16.4 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.94 р. № 334/94-ВР, згідно п.п. ”а” п.п.4.2.2. п.4.2 ст. 4, відповідно до п.п.17.1.1. п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 відповідачу визначено податкове зобов’язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток підприємств приватної власності в сумі 510,00 грн. за неподання податкових декларації у строки, визначені законодавством (за 3 квартали, 11 місяців 2006 р. та 2006 р.).

Вказане податкове повідомлення –рішення, яке отримане відповідачем 24.03.07 р., ФГ „Патюти” не оскаржувалось, не скасоване та недійсним в судовому порядку не визнавалось.

Станом на 13.03.08 р. сума податкового боргу становить 497,00 грн. і підтверджується довідкою позивача, яка додана до позовної заяви.

Згідно п.4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку (п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію (абз. „а” п.п.4.2.2. п.4.2 ст. 4 Закону № 2181).

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону № 2181, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідач у визначений законодавством термін податкове зобов’язання не оскаржив, тому у відповідності з п.п.5.2.2. п.5.2 ст. 5 Закону воно вважається узгодженим з першого дня, наступного після закінчення терміну, наданого Законом для оскарження.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження (п.п.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону № 2181).

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, встановлені ст. 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу платника податків у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону.

Вжиті ДПІ у Козелецькому районі, передбачені Законом 2181, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату. Направлені позивачем відповідно до п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 на юридичну адресу відповідача перша податкова вимога № 1/104 від 05.04.07 р. та друга податкова вимога № 2/152 від 10.05.07 р., які отримані відповідачем 10.04.07 р. та 17.05.07 р., залишені ФГ „Патюти”” без задоволення.

На підставі п.п.10.1.1 п.10.1 ст. 10 Закону № 2181 ДПІ у Козелецькому районі прийнято рішення № 20 від 18.06.07 р. про стягнення коштів та продаж інших активів платника податку в рахунок погашення його податкового боргу.

На день розгляду справи податковий борг в сумі 497,00 грн. відповідачем не сплачений.

Примусове стягнення податкової заборгованості –передбачена законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Активами платника податків згідно з п.1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Зважаючи на те, що вищенаведений податковий борг підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. п. 3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону № 2181, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

За таких обставин, зважаючи на те, що заявлена до стягнення сума підтверджується доданими до позовної заяви матеріалами (доказами), суд приймає повне визнання відповідачем адміністративного позову, оскільки його дії не суперечать закону та не порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси, та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі

Представник позивача та прокурор проти прийняття рішення по справі без участі представника відповідача не заперечують.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 94, 112, 136, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти повне визнання відповідачем адміністративного позову.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Фермерського господарства „Патюти” (17000, смт. Козелець, вул. Гершуні, 13 а, кв. 2, р/р відсутні, код 34422459) за рахунок його активів (на р/р 0163, код 22824138, одержувач: Державний бюджет Козелецького району, банк: ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592) 497,00 грн. податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 27.05.08 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 02.06.08 р.

Суддя Ю.М.Бобров