КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2008                                                                                           № 35/72

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління юстиції у м. Києві

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.06.2008

у справі № 35/72 (Спичак О.М.)

за позовом                               Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал"

Підприємство по експлуатації артезіанських свердловин і насосних водопровідних станцій

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  на дії Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 20.06.2008 у справі № 35/72 скарга ВАТ „АК „Київ водоканал” на дії підрозділу примусового виконання рішень ГУ юстиції м. Києва задоволена частково: визнано дії підрозділу примусового виконання рішень ГУ юстиції м. Києва щодо відкриття виконавчого провадження від 21.05.03 неправомірними, визнано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.02.08 незаконною.

Не погоджуючись з ухвалою, ГУ юстиції звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову ВАТ „Київводоканал” у задоволенні скарги.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІV Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням господарського суду м. Києва від 04.04.2003 на користь АЕК „Київенерго” з ВАТ „АК „Київ водоканал” стягнуто 7256941,69 грн. основного боргу, 334626,46 грн. штрафу, судові витрати.

21.05.2003 виданий наказ.

03.12.2003 відділ ДВС Печерського РУЮ відкрив виконавче провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду м. Києва.

22.02.2005 постановою відділу ДВС Печерського РУЮ виконавче провадження було закінчено відповідно до заяви АЕК „Київенерго”.

13.05.2005 ухвалою господарського суду затверджено мирову угоду від 05.04.2005, зокрема, сторонами погоджено графік виконання рішення по справі № 35/72 від 04.04.2003, шляхом сплати до першого числа кожного місяця по 168741,91 грн., починаючи з 01.11.2005 по 01.07.2009р.р.

21.02.2008 АЕК „Київенерго” звернулася до підрозділу примусового виконання рішень ГУ юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

26.02.2008 підрозділом примусового виконання рішень ГУ юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду № 35/72 від 21.05.2003.

Боржник звернувся зі скаргою до начальника підрозділу примусового виконання рішень, посилаючись на неправомірність дій державного виконавця та зобов’язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, але йому було відмовлено у задоволенні вимог, оскільки , на думку посадової особи, дії, вчинені державним виконавцем здійснені в рамках чинного законодавства.

В зв’язку з чим, боржник звернувся до господарського суду зі скаргою на дії підрозділу примусового виконання рішень, ця скарга задоволена частково.

Заперечуючи проти ухвали суду, скаржник зазначає, що боржником було пропущено строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження; скарги, подані без додержання вимог передбачених чинним законодавством; судом не прийнято до уваги, що у старій редакції ст. 3 Закону України „Про виконавче провадження” існував п.5, який передбачав виконання органами ДВС мирової угоди, затвердженої судом, таким чином висновки господарського суду про те, що з моменту затвердження мирової угоди, попередній наказ втратив силу є необґрунтованими, а дії державного виконавця здійснені в рамках діючого законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Згідно ст. 1212 ГПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження”, ст. 3 Закону України „Про державну виконавчу службу” передбачено, що органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Також суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до нової редакції Закону України „Про виконавче провадження” ухвала суду про затвердження мирової угоди не є виконавчим документом і не передбачає її виконання органами ДВС.

Таким чином, дана мирова угода є ново укладеною угодою і для примусового стягнення необхідно звертатися в загальному порядку до господарського суду з позовом.

Щодо заперечень про оформлення божником заяв на дії державного виконавця та пропущення строків на оскарження дій та постанови, прийнятою державним виконавцем, то колегія суддів виходить з того, що подання скарги на дії виконавчої служби відбулося після закінчення святкових-травневих днів, а тому стверджувати про сплив строку на оскарження боржником дій підрозділу примусового виконання рішень не можна.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а ухвала господарського суду є обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Головного управління юстиції у м. Києві залишитибез задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2008 року у справі № 35/72 залишити без змін.

2.          Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

24.07.08 (відправлено)