ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.08 р.                     Справа № 17/72

Господарський суд Донецької області у складі судді Татенко В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу, порушену

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь-мелалургійний завод” м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Ясинівський коксохімічний завод”

про стягнення вартості вагової недостачі металопрокату у сумі 1'498,26 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Жукова Г.Г. - довіреність

від відповідача 1. – не з’явився

від відповідача 2. – не з’явився

Закрите акціонерне товариство “Донецьксталь-мелалургійний завод” м. Донецьк звернулось з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості вагової недостачі металопрокату у сумі 1'498,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після прибуття вагону на станцію призначення перевіркою маси вантажу була встановлена його нестача, яка підтверджена комерційним актом та вважає, що нестача виникла у зв’язку з незбереженням залізницею вантажу під час перевезення.

Відповідач - Державне підприємство “Донецька залізниця” м. Донецьк у судове засідання не з’явився, хоча був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надала клопотання, у якому просила відкласти розгляд справи.

У зв’язку з тим, що зібраних по справі доказів, які мають значення для правильного вирішення справи та є достатніми для її розгляду, суд не вбачає необхідності у відкладені слухання справи, тому у задоволені клопотання відмовляє.

Відповідача - Відкрите акціонерне товариство “Ясинівський коксохімічний завод” відзив на позов не надав, у судове засідання не з’явився, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи.

Відповідно до ст..75 ГПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню у сумі 1'087,28 грн., виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.01.2005р. вантажовідправником – Відкритим акціонерним товариством “Ясинівський коксохімічний завод” за залізничною накладною № 49931534 (а.с. 14) на адресу Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь-мелалургійний завод” м. Донецьк у піввагоні № 67652768 надійшов вантаж – лом чорних металів непоіменований в алфавіті (вид 510).

14.12.2007р. на станції призначення - Донецьк Донецької залізниці, на вимогу вантажоодержувача (у рахунок 10% прибуття) була здійснена перевірка вагону №67652768. На підставі цієї перевірки складений комерційний акт БК №255450/98 (а.с.15), відповідно до якого вбачається, що вантаж у вагоні нижче рівня бортів на 100мм, укрита зверху не звареними між собою металевими листами; з моменту прибуття до подачі вагон знаходився під спостереженням ВОРХ станції; маркірування – відсутнє.

Також при перевірці (комерційним акт БК №255450/98 від 14.12.2007р.) у вагоні № 67652768 було встановлено: вага нетто зважування вантажу 36’050кг (брутто 58’900кг, тари з документа 22’850кг) нестача вантажу складає 950кг проти даних залізничної накладної (нетто – 37'000кнг, брутто – 59'850кг, тара – 22'850кг).

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу (ЦК) України за договором перевезення перевізник зобов’язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про залізничний транспорт” залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України “Про залізничний транспорт” передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України “Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджено комерційним актом.

Виявлені на станції призначення розбіжності між накладною та фактичними даними при перевірці свідчить про те, що нестача виникла під час перевезення вантажу. Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.00 за № 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м'ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'ясні всякі; 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Юридичний аналіз наведеного правового положення свідчить про те, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 1'087,28 грн. із розрахунку: 0,765т (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі 0,5%) х 1’184,40 грн. (вартість 1т. + ПДВ 20%).

Судові витрати розподіляються між позивачем та першим відповідачем - Державним підприємством „Донецька залізниця” пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково за рахунок Державного підприємства „Донецька залізниця” .

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р 19 у Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 335838, код ЄДПОУ 01074957) на користь Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь-мелалургійний завод” (83062, м. Донецьк, вул. І.Ткаченко, 122, р/р8083 ДФ ВАТ “Кредит промбанк” м. Донецьк, МФО 335593, ОКПО 30939178) суму боргу (вартість нестачі) вантажу (вагової недостачі металопрокату) у розмірі 1'087,28 грн.; на відшкодування сплаченого державного мита – 74,02 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 85,63 грн.

У задоволенні позову щодо Відкритого акціонерного товариства “Ясинівський коксохімічний завод” - відмовити.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Суддя