ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 р.

№ 8/210пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

Дунаєвської Н.Г.,

Суддів :

Михайлюка М.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ "Південно-Східна промислова компанія"

на рішення

господарського суду Донецької області від 15.11.2006 року

у справі

№ 8/210пн господарського суду Донецької області

за позовом

Дочірнього підприємства "СТІН імідж" ТОВ "СТІН холдинг"

до

КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька"

про

визнання права власності та спонукання виконати дії

за участю представників сторін:

скаржника

позивача

Златін С.В.,

не з’явились,

відповідача

не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. у справі № 8/210 пн (суддя: Ємельянов А.С.) позов задоволено: визнано право власності позивача на об’єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Донецьк, бульвар Пушкіна, 2Б. Зобов’язано відповідача провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - об’єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Донецьк, бул. Пушкіна, 2Б.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ "Південно-Східна промислова компанія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу передати на новий розгляд. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що його не було залучено до участі у справі, чим суттєво були порушені його права та обов`язки.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив господарський суд, 10.08.2006 р. позивач та ТОВ "Рекламна агенція "Перекресток" уклали договір купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва № 10/08-1, за яким позивачу у власність передається об’єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Донецьк, бульвар Пушкіна, 2Б.

В зв’язку з відмовою відповідача від проведення нотаріального посвідчення договору на підставі ст. 220 ЦК України позивач заявив позов про визнання договору купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва №10/08-1 від 10.08.2006 року дійсним.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.09.2006 р. № 8/154 пд договір купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва від 10.08.2006 р. № 10/08-1 був визнаний дійсним.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про реєстрацію права власності на об’єкт незавершеного будівництва. 08.11.2006 р. позивач отримав від відповідача письмову відмову у реєстрації права власності у зв’язку з тим, що позивач не надав необхідних для державної реєстрації документів.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання права власності та спонукання відповідача вчинити дії, а саме зареєструвати право власності на спірний об’єкт незавершеного будівництва.

З огляду на те, що договір купівлі-продажу № 10/08-1 від 10.08.2006 р., укладений позивачем та ТОВ "Рекламна агенція "Перекресток" визнано дійсним за рішенням господарського суду Донецької області від 07.09.2006 р. у справі № 8/154пд та зважаючи на положення ст. 182 ЦК України, ст.ст. 4, 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" господарський суд задовольнив позов у повному обсязі, а саме визнав право власності позивача на об’єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Донецьк, бул. Пушкіна, 2Б та зобов’язав відповідача провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - об’єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Донецьк, бул. Пушкіна, 2Б.

Однак, з такими висновками господарського суду неможливо погодитись, з огляду на наступне.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення” від 29.12.1976 р. №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.1981 р. № 4, від 25.12.1992 р. № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення у даній справі зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 11110 ГПК України, однією з підстав для скасування рішення місцевого чи апеляційного господарського суду є порушення норм процесуального права.

При цьому, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування постановленого судового рішення або постанови, якщо господарський суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

Як вбачається із змісту касаційної скарги та доданих до неї документів, ТзОВ "Південно-Східна промислова компанія" може мати певне відношення до об’єкта незавершеного будівництва, яке є предметом спору за цією справою, а отже оскаржуване рішення може стосуватись його прав та обов’язків.

Таким чином рішення у даній справі підлягає скасуванню з передачею справи на новий судовий розгляд.

Крім того, місцевий господарський суд не звернув уваги на ті обставини, що відповідно з п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України 07.02.2002 р. за № 7/5 бюро технічної інвентаризації лише проводить державну реєстрацію об’єктів нерухомого майна і не може бути відповідачем за позовами про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна.

Згідно п.6.1 зазначеного положення оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані, реконструйовані об’єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об’єкта і введення його в експлуатацію.

За вказаних обставин, господарському суду необхідно було обговорити та вирішити питання про залучення до участі в справі в якості належного відповідача Донецьку міську раду.

В ході нового судового розгляду господарському суду належить врахувати вищенаведені недоліки, повно встановити коло тих осіб, які мають безпосереднє відношення до спірного питання прав і інтересів яких може торкнутися судове рішення, що має бути постановлене у майбутньому. Залучити цих осіб до участі у справі, витребувати у них докази щодо їхньої причетності до предмету спору.

Крім того, як наголошує скаржник у касаційній скарзі, господарський суд не звернув увагу на особливий порядок реєстрації права власності на новостворений об’єкт нерухомого майна, оскільки право власності на даний об’єкт не було зареєстровано бюро технічної інвентаризації на момент винесення рішення за жодною особою.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться за наявності кадастрового плану земельної ділянки та даних технічної інвентаризації інших об'єктів нерухомого майна, речові права стосовно яких підлягають державній реєстрації.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутня технічна документація на спірний об’єкт нерухомого майна, яка має важливе значення для вирішення справи.

З аналізу вимог ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Таким чином, господарському суду потрібно було витребувати всю технічну документацію та з’ясувати який ступінь готовності спірного об’єкту та з’ясувати чи здійснено технічну інвентаризацію спірного об’єкту нерухомого майна.

Окрім того, господарський суд належно не оцінив у сукупності з іншими доказами договір купівлі-продажу спірного об’єкта нерухомості від 10.08.2006 р. № 10/08-1, який був підписаний позивачем у справі та ТОВ "Рекламна агенція "Перекросток" а лише послався на рішення господарського суду Донецької області від 07.09.2006 р. у справі № 8/154пд, яким даний договір визнано дійсним.

Однак, оскільки сторони в даному спорі та сторони у справі № 8/154 пд різні, то факти встановлені рішенням господарського суду Донецької області від 07.09.2006 року у справі № 8/154пд не мають преюдиційного значення, а відтак підлягають доказуванню належними доказами.

Тому господарському суду належало взяти до уваги те, що у відзиві на позовну заяву відповідач (а.с. 23-24) вказав, що в реєстрі прав на нерухоме майно право власності на спірний об’єкт за ТОВ "Рекламна агенція "Перекресток" не було зареєстровано.

Згідно вимог ст. ст. 182, 334 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відтак, суду належало перевірити наявність у ТОВ "Рекламна агенція "Перекресток" права на відчуження майна та укладення договору купівлі-продажу від 10.08.2006 р. № 10/08-1 з огляду на те, що ТОВ "Рекламна агенція "Перекресток" не зареєструвало право власності на спірний об’єкт.

Наведене свідчить про те, що господарський суд, всупереч вимогам ст. 43 ГПК України, не здійснив всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а відтак висновки суду є передчасними. Окрім того, господарський суд не залучив осіб на права та обов’язки яких впливає дане рішення.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, рішення господарського суду у даній справі підлягає скасуванню, як таке що прийняте про неповному з’ясуванні обставин справи та не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального прав, а справа підлягає передачі на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, залучити осіб на права та обов’язки яких впливає рішення у даній справи, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 1113, 1117, 11110-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. у справі №8/210пн скасувати, а справу направити до господарського суду Донецької області на новий розгляд.

Головуючий, суддя Н. Дунаєвська

Судді: М. Михайлюк

Н. Мележик