ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№ 20-11/229

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Севастопольської квартирно-

експлуатаційної частини морська

на постанову           Севастопольського апеляційного

господарського суду від 23.01.2008 року

про розгляд скарги на дії ВДВС Гагарінського районного управління юстиції м.Севастополя

у справі                                                  № 20-11/229

господарського суду                              міста Севастополя

за позовом          Суб"єкта підприємницької діяльності –

фізичної особи Лобача Валерія Івановича

до          Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської

про          стягнення 24 895,07 грн.

за участю представників:

ВДВС -           не з"явилися

позивача –          не з"явилися

відповідача -                                         не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 18.07.2007 року (суддя Дмитрієв В.Є.) позов Суб"єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Лобача Валерія Івановича задоволено в повному обсязі; стягнуто з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської на користь СПД Лобача В.І. безпідставно отримані кошти у розмірі 24 895,07 грн. та судові витрати.

На виконання вказаного рішення 03.08.2007 року місцевим господарським судом видано наказ, який пред"явлений до виконання до ВДВС Гагарінського районного управління юстиції в м. Севастополі.

22.10.2007 року старшим державним виконавцем вказаного ВДВС відкрито виконавче провадження згідно наказу господарського суду міста Севастополя від 03.08.2007 року, про що винесено постанову №12-885/07.

Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська звернулась до місцевого господарського суду зі скаргою на дії ВДВС Гагарінського РУЮ в м.Севастополі, в якій просила визнати недійсною постанову цього ж ВДВС №12-885/07 від 03.08.2007 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 26.11.2007 року (суддя Дмитрієв В.Є.), залишеною без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 року (судді: Плут В.М., Гонтар В.І., Борисова Ю.В.), доводи скаржника визнано неправомірними; відхилено скаргу Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської про визнання недійсною постанови старшого державного виконавця Тропіної О.А. про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2007 року №12-885/07 по виконанню наказу у справі №20-11/229.

Місцевий та апеляційний господарські суди вказали, що виконання рішення про стягнення грошових коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти місцевих бюджетів чи бюджетних установ здійснюється органом Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На даний час, порядок виконання зазначеної категорії рішень Кабінетом Міністрів України не встановлено, а тому їх виконання повинно здійснюватися в загальному порядку, визначеному Законом України “ Про виконавче провадження”.

Не погодившись з постановою апеляційного господарського суду, Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги, посилаючись на те, що при винесенні постанови апеляційним судом порушено норми матеріального права, а саме ч. 2 ст. 9 Закону України “Про виконавче провадження”. Скаржник зазначив, що він є бюджетною організацією, тому виконання рішення про стягнення коштів із скаржника повинно проводитися Державним казначейством України відповідно до вимог ст. 9 Закону України “Про виконавче провадження”.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні доводи касаційної скарги та правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2007 року на виконання рішення господарського суду міста Севастополя від 18.07.2007 року про стягнення з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської на користь СПД Лобача В.І. безпідставно отриманих коштів у розмірі 24 895,07 грн. та судових витрат місцевим господарським судом видано наказ, який пред"явлений до виконання до ВДВС Гагарінського районного управління юстиції в м. Севастополі.

22.10.2007 року старшим державним виконавцем вказаного ВДВС відкрито виконавче провадження згідно наказу господарського суду міста Севастополя від 03.08.2007 року, про що винесено постанову №12-885/07.

Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська звернулась до місцевого господарського суду зі скаргою на дії ВДВС Гагарінського РУЮ в м.Севастополі, в якій просила визнати недійсною постанову цього ВДВС №12-885/07 від 03.08.2007 року, оскільки скаржник є бюджетною установою, тому виконання рішення про стягнення грошових коштів повинно виконуватися Держаним казначейством України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Згідно ч.4 ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження” інші органи, установи, організації, посадові особи здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених законом, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України “Про виконавче провадження” виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Чинним законодавством не встановлено порядку виконання зазначених рішень, тому їх виконання повинно здійснюватися в загальному порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження” та відповідно до Порядку примусового списання (стягнення) коштів із рахунків підприємств та організацій, які відкриті в органах Державного казначейства.

Колегія суддів погоджується з даним висновком судів попередніх інстанцій, а тому підстав для скасування ухвали господарського суду міста Севастополя та постанови Севастопольського апеляційного господарського суду, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного           господарського суду від 23.01.2008 року у справі № 20-11/229 залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

О.А. Подоляк