донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.07.2008 р.                                                              справа №43/23

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Стойка О.В. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Клименко Н.М. (довіреність №08-81/327 від 12.05.08р.),

від відповідача:

від третьої особи:

Величко О.М. (довіреність № 14/18 від 08.01.08р.),

Клименко Н.М. (довіреність №794/03/01-04 від 30.05.08р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Горлівський завод "Реммаш", м.Горлівка Донецької бласті

на рішення господарського суду

Донецької області

від

13.06.2008 року

по справі

№43/23 (Зубченко І.В.)

за позовом

Державного підприємства "Макіїввугілля", м.Макіївка Донецької області

до

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Відкритого акціонерного товариства "Горлівський завод "Реммаш", м.Горлівка

Міністерства вугільної промисловості України, м.Київ

про

стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 41390грн. 46 коп.

В С Т А Н О В И В:

У 2008 році позивач, Державне підприємство «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області, про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 41 390 грн. 46 коп.

Ухвалою від 13.05.08р. господарський суд Донецької області за власною ініціативою залучив до участі у розгляді справи № 43/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з боку позивача - Міністерство вугільної промисловості України, м.Київ.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.05.08р. позовні вимоги Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області були задоволені частково в розмірі 40 588 грн. 52 коп. Судом було зменшено розмір пені в зв'язку з невірним розрахунком. Рішення мотивовано тим, що пунктом 6.2 Договору сторонами передбачено у випадку порушення підрядником термінів виконання робіт, підрядник сплачує пеню у розмірі 1 облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення, від вартості прострочених робіт, за кожен день прострочення.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 13.06.2008р. скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу та пояснення, якими він з вимогами апеляційної скарги не погодився та просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 13.06.08р. –без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з боку позивача, Міністерство вугільної промисловості України, м.Київ, також надала відзив та пояснення на апеляційну скаргу, якими не погодилася з апеляційною скаргою.

В судовому засіданні, яке відкладалося, представники сторін та третьої особи підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №43/23, та наданих представниками сторін і третьої особи пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статей 28-29 Закону України «Про судоустрій»та статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пунктів 2,3,4 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищевказаним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі тендерних торгів, проведених у 2007 році, між Міністерством вугільної промисловості України, м.Київ (далі –Замовник), Державним підприємством «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області (далі –Платник –замовник ремонту) та Відкритим акціонерним товариством «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області (далі –Підрядник) 16 травня 2007 року був укладений Договір №66/134/02-01/1 про проведення капітального ремонту гірничо - шахтного обладнання (далі –Договір). Сумісно сторони уклали Договір згідно частини другої статті 33 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»та у відповідності з висновком Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель № 97-вс від 03.04.07р.

Відповідно до вимог пункту 1.1 Договору, Замовник дає доручення, а Підрядник зобов'язується за плату провести капітальний ремонт гірничо - шахтного обладнання Платника –замовника ремонту, номенклатура якого наведена в переліку обладнання, що є Додатком №1 до цього Договору із зазначенням у неї типів та моделей машин (надалі іменується «обладнання»).

Додатком №1 від 16.05.07р. до Договору № 66/134/02-01/1 про проведення капітального ремонту гірничо - шахтного обладнання сторони встановили перелік обладнання, що передаватиметься на капітальний ремонт. Додаток № 2 «Протокол узгодження договірної ціни»був підписаний 16.05.07р. сторонами у місці Горлівка.

Загальна сума Договору встановлюється згідно з Переліком обладнання, що є невід'ємним додатком до цього Договору і складає 6 230 000 грн. 02 коп. (пункт 3.1 Договору).

Розрахунки за капітальний ремонт обладнання проводяться шляхом 100% попередньої оплати. Платник –замовник ремонту перераховує бюджетні грошові кошти на поточний рахунок Підрядника. Капітальний ремонт обладнання вважається виконаним на 100% після підписання сторонами Акту приймання-передачі обладнання з ремонту (пункти 3.2, 3.4 Договору).

Розділом 4 Договору визначені порядок і строки виконання зобов'язань, а саме:

Пункт 4.1 - Підрядник зобов'язаний здійснити капітальний ремонт обладнання в наступні строки:

-          гірничопрохідницьких комбайнів 4ПП2М; КСП-32 –до 90 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати;

-          гірничопрохідницького комбайну ГПКС –45 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати;

-          породонавантажувальних машин 2ПНБ2Б; 1ППН5 –30 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати.

Після закінчення ремонту обладнання, Підрядник у терміни, передбачені в пункті 4.2 Договору, пред'являє відремонтоване обладнання для його прийняття Платником-замовником ремонту шляхом підписання Акту приймання-передачі обладнання з ремонту. Обладнання вважається переданим Платнику –замовнику з моменту підписання Акту приймання-передачі обладнання з ремонту. Вивіз відремонтованого обладнання здійснюється транспортом Платника-замовника ремонту (пункти 5.1, 5.2, 5.3 Договору).

Пунктом 6.2 Договору сторони встановили, що за порушення строку ремонту гірничо - шахтного обладнання Підрядник сплачує Платнику-Замовнику пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочування, від вартості прострочених робіт, за кожен день прострочування.

Платіжними дорученнями № 113 від 08.08.07р., № 165 від 20.09.07р., № 179 від 04.10.07р. позивачем була перерахована відповідачу попередня оплата за ремонт двох комбайнів КСП-32 та комбайну ГПКС.

Актами здачі-приймання від 08.01.08р., 28.01.08р., 28.02.08р. Відкрите акціонерне товариство «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області після проведення капітального ремонту за Договором № 66/134/02-01/1-КР52 від 16.05.07р. передало Державному підприємству «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області гірничопрохідницький комбайн ГПКС (завод.№ 138) та два гірничопрохідницьких комбайни КСП-32 (завод.№№ 46, 123).

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензії № 01/707 від 22.11.07р., № 01/60 від 23.01.08р. та № 01-13/447 від 06.03.08р. з вимогами сплатити пеню за несвоєчасне виконання робіт по ремонту обладнання за Договором № 66/134/02-01/1-КР52, які не були задоволені відповідачем.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Договором по виконанню ремонтних робіт, Державне підприємство «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області про стягнення штрафних санкції у розмірі 41 390 грн. 46 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34, 36, 37 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», який діяв на час укладання договору, встановлено, що процедура закупівлі в одного учасника застосовується замовником відповідно до вимог статті 14 цього Закону у разі відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на товари, роботи чи послуги, які можуть бути поставлені (виконані) тільки певним учасником, і при цьому немає альтернативи.

У статті 1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» визначені основні терміни, згідно яких:

Замовник –це розпорядник державних коштів, який здійснює закупівлю в порядку, визначеному цим Законом, при цьому замовником вважається суб'єкт, тендерний комітет якого проводить процедуру закупівлі та який одночасно укладає з переможцем договір про закупівлю, крім випадків здійснення закупівлі товарів на засадах міжвідомчої координації;

Договір про закупівлю –це письмова угода між замовником та учасником-переможцем процедури закупівлі, яка передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товар за відповідну плату;

Як встановлено судовою колегією, в даному випадку має місце здійснення робіт за державні кошти на засадах міжвідомчої координації.

Генеральний замовник –орган державної влади, державна установа, організація чи підприємство, які визначені Кабінетом Міністрів України відповідальними за організацію і проведення процедур закупівлі на засадах міжвідомчої координації в інтересах замовників та виконують їх функції відповідно до цього Закону.

Закупівля на засадах міжвідомчої координації –здійснення закупівлі з використанням механізму взаємодії генерального замовника і замовників у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 2, 3 статті 14-1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»Генеральний замовник здійснює процедури закупівлі відповідних товарів згідно із законодавством та визначає учасників –переможців процедури закупівлі; інформує всіх заінтересованих головних розпорядників коштів Державного бюджету України про результати процедур закупівлі. Головні розпорядники укладають договори закупівлі товарів з учасниками, що визначені генеральним замовником переможцями за результатами здійснених ним процедур закупівлі.

Тобто, в даному випадку укладено сторонами договір про надання послуг з капітального ремонту гірничо - шахтного обладнання на виконання бюджетної програми «Державна підтримка підприємств з видобутку кам'яного вугілля, лігніту (бурого вугілля) і торфу на будівництво, технічне переоснащення та капітальний ремонт гірничошахтного обладнання»на 2007р. на засадах міжвідомчої кооперації.

Нормами статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 вищевказаного Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до умов статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Донецький апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції правомірно зроблений висновок про неналежне виконання відповідачем його договірних зобов’язань всупереч вимогам статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, оскільки ним не надано суду доказів своєчасного виконання ремонту обладнання позивача.

Отже, відповідно вимог пункту 4.1 укладеного господарського Договору №66/134/02-01/1, відповідач зобов'язався здійснити капітальний ремонт гірничопрохідницького комбайну ГПКС (завод.№ 138) у термін до 45 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати та капітальний ремонт двох гірничопрохідницьких комбайнів КСП-32 (завод.№№ 123, 46) у термін до 90 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати.

В матеріалах справи є наявними Акти здачі –приймання від 28.01.08р. та від 28.02.08р., якими відповідач передав позивачу два гірничопрохідницьких комбайни КСП-32. Актом здачі - приймання від 08.01.08р. Відкрите акціонерне товариство «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області після проведення капітального ремонту за Договором № 66/134/02-01/1-КР52 від 16.05.07р. передав Державному підприємству «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області гірничопрохідницький комбайн ГПКС.

Таким чином, прострочка виконання зобов’язань відповідача за Договором становить: одного гірничопрохідницького комбайна ГКСП (завод.№138) –105 днів, гірничопрохідницького комбайна КСП-32 (завод.№132) –54 днів, гірничопрохідницького комбайна КСП-32 (завод.№46) –38 днів.

Сторонами в Договорі пунктом 6.2 передбачена пеня за порушення строків ремонту гірничо –шахтного обладнання пеню у розмірі облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочування, від вартості прострочених робіт, за кожен день прострочування.

Суд першої інстанції в своєму рішенні правомірно дійшов висновку, що відповідач свої зобов'язання за Договором щодо надання послуг з капітального ремонту обладнання в строки передбачені пунктом 4.1 Договору не виконав, але в зв'язку з невірним розрахунком пені, наданим позивачем, задовольнив вимоги частково в сумі 40 588 грн. 52 коп.

На вимогу судової колегії позивачем надані: Висновок Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель № 97-вс від 03.04.07р., витяг з бюджетної програми 130 1100 «Державна підтримка підприємств з видобутку кам'яного вугілля, лігніту (бурого вугілля) і торфу на будівництво, технічне переоснащення та капітальний ремонт гірничошахтного обладнання»на 2007р. від 21.05.07р., Витяги із зведеного кошторису загального фонду, спеціального фонду Мінвуглепрому України на 2008 рік, затверджені 03.03.08р.; Реєстраційна картка розпорядника бюджетних коштів, Формуляри комбайнів КСП-32, 1ГПКС, Акт технічної готовності № 17 від 28.02.08р., Акт проведення капітального ремонту від 28.02.08р., правоустановчі документи. Ці документи підтвердили факт надання відповідачем послуг з капітального ремонту обладнання позивача за державні кошти на засадах міжвідомчої кооперації.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення. Зокрема, судовою колегією перевірені доводи відповідача щодо неналежного позивача по даній справі та відхилені з причини відповідності укладеного сторонами договору нормам чинного законодавства України, в якому передбачений порядок розпорядження державними коштами саме позивачем, як головним розпорядником при процедурі міжвідомчої кооперації. Крім того, Господарським процесуальним кодексом України взагалі не передбачено застосування такого терміну, як «неналежний позивач».

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 13.06.2008 року у справі № 43/23 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Горлівський завод «Реммаш», м.Горлівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 13.06.2008 року у справі № 43/23 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 13.06.2008 року у справі № 43/23 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          О.В. Стойка

Т.А. Шевкова

Надр. 6 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –третій особі;

5 –ДАГС;

6 –ГС Дон. обл.;

Ширіна Ю.М.