ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2008

Справа №2-1/2463-2008

за позовом Прокурору м. Євпаторія, (97400, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Гоголя, 5/8) в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров’я України, (01021, м. Київ, вул. М.Грушевського, 7),

до відповідачів:

1.          Євпаторійської міської ради, (97416, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Леніна, 2),

2.          Державного підприємства «Укрмедкурорт», (95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Семашко, 8),

3.          Товариства з обмеженою відповідальністю «Кросс», (97420, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Кленова, 4/6),

треті особи без самостійних вимог на предмет спору:

1.          Фонд державного майна України, (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9),

2.          Кримське Республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія», (97400, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Некрасова, 45),

3.          Євпаторійське міське управління земельних ресурсів, (97412, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Леніна, 56),

4.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаресурс», (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Куйбишева/вул. Московська, 60/24),

про визнання незаконними та скасування рішень та визнання договору недійсним.

Суддя Л.О.Ковтун

п р е д с т а в н и к и :

від позивача – не з’явився, повідомлений належним чином,

від відповідачів:

1.          Сидельникова Г.О. – головний спеціаліст юридичного відділу, дов.№ 1394/02-29 від 26.12.2007р.

2.          не з’явився, повідомлений належним чином,

3.          Харченко Д.О. – юрист, дов. від 05.01.2008р.

від третіх осіб представники не з’явились повідомлені належним чином,

за участю прокурора – Горна Є.В., посвідчення № 04070

Суть спору: Прокурор м. Євпаторія в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров’я України звернувся до господарського суду АР Крим з позовною заявою до Євпаторійської міської ради, Державного підприємства «Укрмедкурорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кросс» про визнання незаконними та скасування рішень Євпаторійської міської ради №24-22/48 від 29.07.2004р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ДП «Укрпромкурорт», №24-22/51 від 29.07.2004р. «Про дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки ТОВ Кросс», №4-28/118 від 03.03.2005р. «Про передачу земельної ділянки в короткострокову оренду юридичній особі ТОВ «Кросс» для будівництва житлових будинків для переселення мешканців з території групи житлових будинків, що будуються по вул. Московській - пр. Леніна - вул. Шевченка, за адресою пр. Леніна, площею 0,24га». Також, прокурор просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,24га по пр. Леніна в м. Євпаторія, укладений 26.04.2005р. між Євпаторійською міською радою та ТОВ «Кросс».

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні рішення прийняті відповідачем в порушення права власності держави в особі Міністерства охорони здоров’я на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці по пр. Леніна, 25 в м. Євпаторія. Крім того, прокурор вказує, що при укладенні оспорюваного договору оренди, Євпаторійською міською радою порушені майнові інтереси позивача, оскільки радою здійснено розпорядження землями, на яких розташоване державне майно, без повідомлення про це орган управління зазначеним майном.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 28.02.2008р. до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Фонд державного майна України, КРП «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» та Євпаторійське міське управління земельних ресурсів.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 17.04.2008р. до участі у справі залучено ТОВ «Мегаресурс» як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Відповідач (Євпаторійська міська рада) позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що підставою для визнання акту недійним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеної законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому відповідач зауважив, що оскаржувані рішення прийняті у межах компетенції ради та у спосіб, визначений діючим законодавством, що виключає визнання їх недійсними.

Відповідач (ТОВ «Крос») позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що оспорювані рішення є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідач (ДП «Укрмедкурорт») жодних пояснень щодо заявленого позову не висловив.

Третя особа (Євпаторійське міське управління земельних ресурсів) у своїх письмових поясненнях зазначила, що на підставі рішення Євпаторійської міської ради ТОВ «Крос» надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки по пр. Леніна в м. Євпаторія площею 2400,00кв.м., який пройшов погодження відповідних служб та пройшов державну землевпорядкувальну експертизу. Крім того, третя особа зазначила, що оспорюваний договір оренди був зареєстрований у встановленому законом порядку та діяв до 03.03.2008р.

Кримське Республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» у відзиві на позовну заяву зазначило, що є виконавчою організацією, у зв’язку із чим керуючись рішенням виконкому Євпаторійської міської ради здійснено реєстрацію з наступною видачею витягу з реєстру прав на нерухоме майно власнику об’єктів нерухомості по пр. Леніна м. Євпаторія.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, третіх осіб, суд

встановив:

01.04.1994 року виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради прийнято рішення №156/12 «Про державну реєстрацію державного підприємства санаторій «Зірочка», розташованого за адресою пр. Леніна, 25 в м. Євпаторія.

Наказом Міністерства №515 від 19.12.2001 року «Про реорганізацію санаторія «Зірочка» санаторій реорганізовано шляхом приєднання його до санаторію «Зміна». Санаторій «Зміна» визнано правонаступником майнових прав та обов’язків санаторія «Зірочка».

У відповідності до Наказу Міністерства № 91 від 28.02.2003 року створено Державне підприємство «Укрмедкурорт» та затверджено його Статут».

ДП «Укрмедкурорт» зареєстровано виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради 13.03.2003 року за реєстраційним номером 0020065.

Згідно Статуту ДП «Укрмедкурорт», підприємство засновано на державній власності та підпорядковано Міністерству охорони здоров’я України, яке є органом управління майном підприємства.

Відповідно до Наказу Міністра охорони здоров’я України №570 від 09.12.2003 року «Про передачу незавершеного будівництвом відділення «Зірочка» санаторія «Зміна» (м. Євпаторія) на баланс ДП «Укрмедкурорт» за актом прийому-передачі від 30.12.2003 року санаторій «Зміна» передав незавершене будівництво - спальний 3-х поверховий корпус з цокольним та технічним поверхом загальною площею 4379 кв.м, що знаходиться за адресою м. Євпаторія, пр. Леніна 25.

09.06.2004 року Міністерством видано Наказ №291 «Про передачу будівель та споруд дитячого спеціалізованого клінічного санаторія «Зміна» МОЗ України на баланс ДП «Укрмедкурорт» згідно переліку, вказаного в додатку 2 до Наказу.

У додатку 2 до зазначеного Наказу із площею, балансовою вартістю та відсотковою ступінню зносу вказано наступні будівлі, розташовані за адресою пр. Леніна, 25 в м. Євпаторія: склад літ «В», адміністративний корпус літ «Г», електрокабінет літ «Д», оранжерея літ «Е», пральня-бойлерна літ «Ж», ізолятор літ «З», санпропусник літ «І», майстерня літ «К», харчоблок літ «Л», спальний корпус літ «М», рентгенкабінет літ «Н», склад-житловий будинок літ «П».

01.07.2004 року за актом прийому-передачі від санаторію «Зміна» передані на баланс ДП «Укрмедкурорт» будівлі та споруди відділення «Зірочка» санаторію «Зміна» загальною балансовою вартістю 510559 грн., а також підписано відомість будівель та споруд, що передаються на баланс ДП «Укрмедкурорт».

В подальшому Наказом Міністерства № 586 від 01.12.2004 року в Наказ № 291 від 09.06.2004 року внесено доповнення в частині вказання всіх будівель та споруд, необоротних активів та малоцінного майна, переданого з балансу санаторія «Зміна» на баланс ДП «Укрмедкурорт».

Згідно витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6770404 та 7436015, виданих Євпаторійським міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації, на підставі рішення господарського суду України від 25.01.2005р. у справі №2-8/2719-2005 за Державною України в особі Верховної ради України за ДП «Укрмедкурорт» зареєстроване право власності на нежитлові будівлі, що розташовані по пр. Леніна, 25 в м. Євпаторія, (аркуш справи 28, 31).

Прокурор та позивач оскаржують рішення Євпаторійської міської ради №24-22/48 від 29.07.2004р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ДП «Укрпромкурорт», №24-22/51 від 29.07.2004р. «Про дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки ТОВ Кросс», №4-28/118 від 03.03.2005р. «Про передачу земельної ділянки в короткострокову оренду юридичній особі ТОВ «Кросс» для будівництва житлових будинків для переселення мешканців з території групи житлових будинків, що будуються по вул. Московській - пр. Леніна - вул. Шевченка, за адресою пр. Леніна, площею 0,24га» із посиланням на порушення радою приписів статті 151 Земельного кодексу України, порядку вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів та права власності держави України в особі Міністерства охорони здоров’я України на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці, без з’ясування долі будівель державної форми власності.

Дослідивши надані сторонами докази у підтвердження своїх доводів і заперечень, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинне земельне законодавство передбачає два види користування землею: право постійного користування та оренда (глава 15 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одними із способів захисту прав на землю є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також визнання угоди недійсною (пункт в, г) ст.152 ЗК України).

Вищенаведена норма визначає вичерпний перелік осіб, яким належить право захисту свого порушеного права на земельну ділянку, а саме власник або землекористувач.

До документів, що посвідчують право на земельну ділянку стаття 126 ЗК України відносить державні акти на право власності і право користування земельною ділянкою та договір оренди, у разі оформлення права оренди.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж, приписами статті 34 зазначеного кодексу встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем жодних документів, які б свідчили про наявність в нього права на спірну земельну ділянку не надано, через їх відсутність. Здебільшого, листом від 20.06.2008р. №2443 Прокуратура м. Євпаторія АР Крим повідомила, що державний акт ДП «Укрмедкурорт» на спірну земельну ділянку не оформлювався, так само як і інші правовстановлюючі документи.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні ради.

Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Таким чином, слід зробити висновок, що власником спірної земельної ділянки площею 2400,00кв.м. у м. Євпаторія є територіальна громада м. Євпаторія в особі Євпаторійської міської ради.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що захисту судом підлягає цивільне право, яке порушене, не визнається чи оспорюється.

Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що його цивільне право порушене, не визнається чи оспорюється відповідачем і що саме йому належить право вимоги.

Відсутність факту порушення права, на захист якого подано позов, не є підставою для відмови у прийнятті позову, оскільки на стадії прийняття позовної заяви суд не досліджує питання наявності чи відсутності факту такого порушення, тобто не розглядає спір по суті.

Разом з тим, встановлення відсутності чи наявності факту порушення відповідного права позивача входить до предмету дослідження при вирішенні спору по суті.

Міністерство охорони здоров’я України не є власником чи землекористувачем спірної ділянки площею 2400,00 кв.м., а отже спірні рішення ніяк не порушують його прав та охоронюваних інтересів, що тягне відмову в задоволенні позову в частині визнання незаконними та скасування рішень Євпаторійської міської ради №24-22/48 від 29.07.2004р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ДП «Укрпромкурорт», №24-22/51 від 29.07.2004р. «Про дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки ТОВ Кросс», №4-28/118 від 03.03.2005р. «Про передачу земельної ділянки в короткострокову оренду юридичній особі ТОВ «Кросс» для будівництва житлових будинків для переселення мешканців з території групи житлових будинків, що будуються по вул. Московській - пр. Леніна - вул. Шевченка, за адресою пр. Леніна, площею 0,24га».

Вимоги прокурору та позивача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 0,24га по пр. Леніна в м. Євпаторія, укладеного 26.04.2005р. між Євпаторійською міською радою та ТОВ «Кросс», також, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Частини 1, 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачали, що особа, яка бажала отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подавала до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду повинен був проводитися в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Порядку передачі земельних ділянок в оренду присвячено, перш за все статтю 124 Земельного кодексу України, редакція якої на час виникнення спірних правовідносин передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Стаття 123 Земельного кодексу України, у свою чергу, встановила, що особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки в оренду із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені ч. 15 ст. 151 цього Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування, а саме: додаються необхідні матеріали та розрахунки, які включають до себе викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об’єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються, також, склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Як свідчать матеріали справи, 18.06.2004р. ТОВ «Крос» звернулось до Євпаторійської міської ради із заявою про передачу земельної ділянки площею 0,24 га для будівництва жилих будинків для переселення мешканців з території групи житлових будинків, що будуються по вул. Московській - пр. Леніна - вул. Шевченка, за адресою пр. Леніна.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19.10.2004р., будівлі та споруди на земельній ділянці, що відводиться (площа 0,2400 га) відсутні, (аркуш справи 93).

Рішенням Євпаторійської міської ради від 29.07.2004р. №24-22/51а Товариству з обмеженою відповідальністю «Крос» надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,24га.

В подальшому, 03.03.2005р. Євпаторійською міською радою прийнято рішення №4-28/118 про передачу ТОВ «Крос» в короткострокову оренду земельну ділянку площею 0,24га, на підставі якого 26.04.2005р. укладений спірний договір.

Слід зазначити, що чинним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, за якими правочин є недійсним.

Відповідно ст. 203 Цивільного кодексу України до загальних вимог, додержання яких необхідно для визнання правочину дійсним, відносяться, зокрема, те, що зміст правочину не може суперечити діючому законодавству на час укладення правочину, форма вчинення правочину має відповідати вимогам закону. Крім того, відповідно п. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, законодавчо встановлена презумпція дійсності правочину.

Враховуючі вищенаведене, суд дійшов висновку, що на час укладення оспорюваного договору він відповідав вимогам діючого законодавства. Отже, й не має підстав для визнання вказаного договору недійсним.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 04 вересня 2008 року.

Рішення оформлене згідно зі ст.84 ХПК України і підписане 09 вересня 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.