ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.08                                                                                 Справа № 15/54

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська телефонна компанія», м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсоюз», м. Луганськ

про стягнення 3306 грн. 19 коп.

Суддя Пономаренко Є.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача –Карасьова Ю.О., юрисконсульт, довіреність № 8/88 від 11.09.07;

від відповідача –представник не прибув.

До початку слухання справи по суті жоден з учасників судового процесу не заявив вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги електрозв’язку в сумі 3039 грн. 45 коп. та пені за прострочення оплати послуг електрозв’язку в сумі 266 грн. 74 коп. по договору від 25.10.2001р. №71354.

Позивачем подано заяву про відмову від позовної вимоги про стягнення пені.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі має право відмовитися від позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовну вимогу підтримав в частині суми основного боргу.

Відповідач витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином: ухвали суду направлялися за адресою, яка є офіційним місцезнаходженням підприємства та підтверджена довідкою державного реєстратора.

При цьому, слід відзначити, що інформаційним листом вищого господарського суду України від 02.06.2006 N 01-8/1228, визначено, зокрема що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Таким чином всі ухвали були направлені сторонам у справі в установленому порядку, документів, які б свідчили про їх неотримання сторонами у справі, до суду не надходило.

У зв’язку з наведеним, враховуючи положення ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, Інструкції з діловодства в господарських судах України та наявні матеріали справи судом вжито всіх необхідних заходів з повідомлення сторін про дату, час та місце судових засідань. Тому, суд приходить до висновку, що представники сторін належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані суд встановив наступне.

Між сторонами укладено договір від 25.10.2001р. №71354 про надання послуг електрозв’язку.

Відповідно до п.п. 4.2., 4.3., 4.6., даного договору відповідач зобов’язаний сплачувати послуги зв’язку щомісячно до 20-го числа поточного місяця.

Відповідач відповідно до умов договору не оплатив послуги зв’язку, внаслідок чого за період з листопада 2007р. по січень (включно) 2008р. виникла заборгованість у сумі 1327 грн. 16 коп.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом та договором інше не встановлено.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно п.5 ч.1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації»споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів сплати послуг не надав.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги по стягненню суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Від решти вимог, щодо стягнення пені в сумі 266 грн. 74 коп. позивач відмовився.

Відмова позивача від позову приймається судом, оскільки такі дії позивача не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси. Представникам позивача роз’яснені наслідки відмови від позову, передбачені ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин провадження у справі в зазначеній частині підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог (з віднесенням на відповідача судових витрат за сумою провадження за якою припинено за п. 4 ст. 80 ГПК України) у складі: 94 грн. 14 коп. державного мита, а також 108 грн. 90 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, п.4 ч. 1 ст. 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсоюз», м. Луганськ, вул. Лутугинська, б. 1-г, ідентифікаційний код за на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська телефонна компанія», м. Луганськ, вул. Ленінського комсомолу, б. 1-б, ідентифікаційний код за : борг у сумі 3039 грн. 45 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 94 грн. 14 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 108 грн. 90 коп., наказ видати.

3. В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 04.03.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю.Пономаренко