ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2008 р.

Справа № 22/114-08-2609

За позовом: Виробничо-комерційної фірми "Макс" у вигляді малого приватного підприємства;

до відповідачів: 1) Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт";

2) Одеської міської ради;

про визнання права власності

Суддя Торчинська Л.О.

Представники:

Від позивача: Шнякіна О.Д. - представник за довіреністю № б/н від 08.07.2008р.;

Від відповідача ДП "Одеський морський торговельний порт": Конончук О.В. - представник за довіреністю № 020п/7-450 від 26.12.2007р. та Орешкова Н.В. представник за довіреністю №020/07-1 від 03.01.2008р.;

Від відповідача: - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: позивач Виробничо-комерційна фірма "Макс" у вигляді малого приватного підприємства звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" та Одеської міської ради про визнання права власності.

Представник позивача в судове засідання з’явився та просив суд постановити рішення, котрим визнати право власності за Виробничо-комерційною фірмою «Макс»у вигляді малого приватного підприємства на реконструйоване нежитлове приміщення підвалу загальною площею 289,7 м , розташованого в будівлі портклубу за адресою: м. Одеса, Ланжероновський спуск, 2, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, надав відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги не визнає.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що позовна заява не підлягає задоволенню, при цьому суд виходив з наступного:

30 червня 1998 року між позивачем Виробничо-комерційною фірмою «Макс»у вигляді малого приватного підприємства та відповідачем Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт»було укладено договір оренди державного нежитлового майна № КД 690, відповідно до вимог якого орендодавець–відповідач передає, а орендар-позивач приймає нежитлове приміщення підвалу, розташованого в будівлі портклубу за адресою: м. Одеса, Ланжероновський узвіз, 2, листом № 41-КД-690/185 від 01.02.2008 р. ДП «ОМТП» продовжено строк дії вищезазначеного договору до 31.01.2011 р.

Згідно п. 5.2. договору оренди від 30.06.1998 р. № КД 690, позивач має право за письмовою згодою відповідача вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, капітальний ремонт, що сприяє збільшенню його вартості.

Як зазначає позивач, технічний стан конструктивних елементів приміщень підвалу, електричних меж, підлоги та стін знаходилися в незадовільному стані. Тому, в липні-серпні 1998 року позивачем було проведено ремонт на загальну суму 27458 грн. Кошторис ремонтно-будівельних робіт та акт прийому-передачі виконаних робіт було затверджено відповідачем, при цьому сума у розмірі 50% (13729 грн.) від загальної вартості робіт була зарахована на погашення орендної плати. В подальшому, ДП «ОМТП»дало письмову згоду (лист № 008-19/608 від 20.06.2006 р.) на проведення ремонтних робіт по реконструкції орендованого приміщення за свій рахунок. Після проведення капітального ремонту та реконструкції вартість нежитлового підвального приміщення загальною площею 289,7 м , розташованого за адресою: м. Одеса, Ланжероновський узвіз, 2 станом на 03.07.2006 р. складала без урахування ПДВ 488637 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку ринкової вартості, розробленим «Бюро оцінки»СПД Стефанович І. А. З метою ефективнішого використання в 2007 році підприємством знову було здійснено реконструкцію зазначених підвальних приміщень. З червня 2006 року адміністрація ДП «ОМТП» ініціювало питання щодо викупу підвального приміщення. За умовами звіту про незалежну оцінку вартості нежитлового підвального приміщення загальною площею 289,7 м , розташованого в будівлі порт клуба ДП «ОМТП»у м. Одеса, Ланжероновський узвіз, 2, вартість об'єкту складає 1680000 грн. із урахуванням ПДВ. Остання оцінка була розроблена у відповідності до порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації (затверджено наказом Фонду державного майна України від 27 лютого 2004 року № 377 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 березня 2004 року за № 343/8942).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Виходячи з ч.2 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Відповідно до п. п. 1,3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною другою статті 331 ЦК України визначено: "Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно технічного паспорту розробленого КП «ОМБТІ та РОН»зазначене нежитлове приміщення має 100% готовність.

У відповідності до Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном. Статтею 49 Закону України "Про власність" встановлено принцип презумпції добросовісного (правомірного) володіння майном - володіння майном є правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до п. 1 ст. 134 ГК України суб’єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб’єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, у тому числі має право надати майно іншим суб’єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна.

Відповідно з п. п. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідач в своїх заперечення посилається на те, що 01.04.1999 р. додатковою угодою договірні стосунки між Одеським портом та ПКФ "Макс" за договором припинилися, права та обов'язки за договором перейшли до Приватного підприємця Лято І.С. Але як вбачається з матеріалів справи Приватний підприємець Лято І.С. одночасно є директором Виробничо-комерційної фірми "Макс" у вигляді малого приватного підприємства, якою виконувались всі ремонтні роботи по реконструкції орендного приміщення за власний рахунок.

Отже, керуючись ст.ст.75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати право власності за Виробничо-комерційною фірмою «Макс»у вигляді малого приватного підприємства (65026, м. Одеса, провул. Чайковського, буд. 14. кв. 15) на реконструйований нежитлове приміщення підвалу загальною площею 289,7 м , розташованого в будівлі портклубу за адресою: м. Одеса, Ланжероновський узвіз, 2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення підписано 18.07.2008р.

Суддя Торчинська Л.О.