Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2008 р.
Справа № 5/604-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В., Барбашова
С.В.,

при секретарі Соколовій Ю.І.,

за участю представників
сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача -
Матвієнка М.І. (дов. № 4 від 18.01.2008 р.); Савіної Л.А. (дов. № 3 від
18.01.2008 р.);

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України""Сумський комбінат
хлібопродуктів" (м. Суми) (вх. № 444 С/3) на рішення
господарського суду Сумської області від 04.02.08 р. по справі № 5/604-07

за
позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1(м. Суми)

до Дочірнього підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України""Сумський комбінат хлібопродуктів"
(м. Суми)

про стягнення 9 106,29 грн., -

встановила:

У листопаді 2007 року Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Сумської області з
позовом до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб
України" Сумський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 9 106,29
грн. заборгованості за послуги арбітражного керуючого як розпорядника майна.

Рішенням
господарського суду Сумської області від 4 лютого 2008 року по справі №
5/604-07 позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь
позивача 9106,29 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита та 118,00
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з
рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Сумської області від 04.02.2008 р. скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. На думку заявника
апеляційної скарги, оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням
норм матеріального і процесуального права та неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи.

Позивач надав
заперечення по апеляційній скарзі, просить залишити рішення господарського суду
Сумської області від 04.02.2008 р. без змін, а апеляційну скаргу відповідача -
без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх
юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених
статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши
представників ДП ДАК "Хліб України" Сумський КХП" Матвієнка М.І.
та Савіну Л.А., які підтримали апеляційну скаргу, ФОП ОСОБА_1, який просив
рішення суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів приходить до
висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Приймаючи
оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів
встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи
обставин спору за яким встановив, що протягом 2004-2006 років позивач
призначався господарським судом в якості арбітражного керуючого розпорядником
майна в справах про банкрутство юридичних осіб, а саме по справі № 7/129-04 про
банкрутство ВАТ АПК "Сумський", по справі № 7/124-04 про банкрутство
ТОВ "Україна", по справі № 12/137-04 про банкрутство ТОВ АФ
"Шпилі", по справі № 6/111-06 про банкрутство СЗАТ
"Вільшана", за заявами ДП ДАК "Хліб України "Сумський
КХП".

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог
чинного законодавства не оплатив наданих ним послуг в якості арбітражного
керуючого як розпорядника майна, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість
в сумі 9 106,29 грн., зокрема по справі № 7/129-04 в сумі 2 135,21 грн., по справі
№ 7/127-04 в сумі 2 157,11 грн., по справі № 12/137-04 в сумі 2 107,52 грн., по
справі № 6/111-06 в сумі 2 706,45 грн.

Як вбачається
із матеріалів справи, позивач просить суд стягнути заборгованість по оплаті
послуг як розпорядника майна з дня винесення господарським судом ухвали про
порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання
комітету кредиторів, по справі № 6/111-06 про банкрутство СЗАТ
"Вільшана" з дня винесення господарським судом ухвали про порушення
провадження у справі про банкрутство до припинення його повноважень як
розпорядника майна.

Відповідно до
пункту 1 частини "г" статті 31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) у
першу чергу задовольняються витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових
активів банкрута, витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Дослідивши
матеріали справи № 7/129-04 про банкрутство ВАТ АПК "Сумський"
місцевим господарським судом встановлено, що протоколом засідання комітету
кредиторів № 1 від 25.02.2005 р. було визначено оплату послуг ліквідатора
провадити з розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень. Пунктом 4 ухвали від 3.03.2005 р. було
затверджено оплату послуг ліквідатора у розмірі, встановленому вищезазначеним
протоколом засідання комітету кредиторів. У відповідності до звіту від 28.04.2006
р. та ліквідаційного балансу повністю погашені вимоги першої черги, до якої в
тому числі відносяться витрати пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство, які склали 8 728,93 грн.

По справі №
12/137-04 про банкрутство ТОВ АФ "Шпилі" протоколом засідання
комітету кредиторів № 1 від 20.04.2005 р. визначено оплату послуг ліквідатора
провадити з розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень. Пунктом 6 ухвали від 5.05.2005 р. було
затверджено оплату послуг ліквідатора у розмірі погодженому комітетом
кредиторів, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше
середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять
місяців його роботи перед порушенням справи про банкрутство. Відповідно до
звіту від 22.11.2006 р. та ліквідаційного балансу витрати пов'язані з
провадженням у справі про банкрутство склали 22 486,13 грн. і були повністю
погашені, як вимоги першої черги.

Також
господарським судом були досліджені матеріали справи № 7/127-04 про банкрутство
ТОВ "Україна". Протоколом засідання комітету кредиторів № 1 від
18.02.2005 р. визначено оплату послуг керуючого санацією провадити з розрахунку
двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.
Пунктом 5 ухвали від 17.03.2005 р. було затверджено оплату послуг ліквідатора у
розмірі, встановленому протоколом засідання комітету кредиторів № 1 від
18.02.2005 р.  Відповідно до звіту від
10.12.2007 р., а також ліквідаційного балансу витрати пов'язані з провадженням
у справі про банкрутство склали 18360,36 грн. і були частково погашені (40 %),
як вимоги першої черги.

Слід зазначити,
що по справі № 6/111-06 про банкрутство СЗАТ "Вільшана" заявою від
23.11.2006 р. ФОП ОСОБА_1 відмовився від виконання обов'язків розпорядника
майна. Зазначена заява ухвалою місцевого господарського суду від 27.11.2006 р.
була задоволена і повноваження позивача, як розпорядника майна були припинені.
З урахуванням чого, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по
оплаті послуг як розпорядника майна з дня винесення господарським судом ухвали
про порушення провадження у справі про банкрутство до припинення його
повноважень як розпорядника майна.

Згідно з
пунктом 9 статті 13 Закону розпорядник майна зобов'язаний надавати
господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості
про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення
платоспроможності боржника.

Відповідно до
пункту 14 статті 3-1 Закону звіт про оплату послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою
господарського суду.

Посилання
позивача на те, що звіти про його діяльність як розпорядника майна по справах
про банкрутство № 7/129-04, № 7/124-04, № 12/137-04, № 6/111-06 подавалися в
усній формі, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими, оскільки Законом
не визначено в якій саме формі розпорядник майна повинен подавати звіт про свою
діяльність.

Пунктом 10
статті 3-1 Закону передбачено, що оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому
цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за
рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої
діяльності боржника. Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня
першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором
або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі,
визначеному цією статтею.

Згідно з
пунктом 12 зазначеної статті Закону оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі,
встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо
інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат
та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Як свідчать
матеріали справи, позивач просить стягнути заборгованість за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень в розмірі, двох мінімальних заробітних плат.

Враховуючи вищевикладені
обставини, а також те, що ініціюючим кредитором по справах № 7/129-04 про
банкрутство ВАТ АПК "Сумський", № 7/124-04 про банкрутство ТОВ
"Україна", № 12/137-04 про банкрутство ТОВ АФ "Шпилі", №
6/111-06 про банкрутство СЗАТ "Вільшана" був відповідач,
господарський суд визнав вимоги позивача обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Викладені вище
висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають
фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна
правова оцінка, тому є підстави для залишення апеляційної скарги без
задоволення і прийнятого по справі рішення -без змін.

Відповідно до
статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному
і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач надав
докази того, що він дійсно виконав взяті на себе зобов'язання по здійсненню для
відповідача послуг арбітражного керуючого як розпорядника майна по зазначеним
справам. Виконання ФОП ОСОБА_1 повноважень розпорядника майна підтверджується
ухвалами господарського суду про призначення його розпорядником майна у
відповідних справах, а також протоколами засідання комітету кредиторів, які
містять відомості, що на момент засідання комітету кредиторів позивач виконував
функції розпорядника майна. Зазначені протоколи підписано представниками
відповідача, які виконували функцію голови комітету кредиторів і  ними визначено розмір оплати послуг
арбітражного керуючого. Жодних скарг до господарського суду на дії
(бездіяльність) арбітражного керуючого протягом провадження у зазначених
справах від комітету кредиторів, очолюваного відповідачем, або безпосередньо
від останнього, не надходило.

Керуючись
частиною 2 пункту 10 статті 3-1 Закону оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня
винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про
банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому
встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного
керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено
справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

В свою чергу
відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасної і в повному обсязі
оплати за надані послуги. Зазначені обставини і стали підставою для захисту
позивачем своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, позивач
у повній відповідності з чинним законодавством матеріально обґрунтував та довів
правомірність своїх позовних вимог до відповідача, який ініціював порушення
справ.

Відповідач же ні під час вирішення
спору у господарському суді Сумської області, ні під час розгляду його
апеляційної скарги не надав жодного документального доказу обґрунтованості та
правомірності як своїх заперечень проти позову, так і висловлених в апеляційній
скарзі тверджень.

Заперечення
заявника апеляційної скарги в частині оплати послуг розпорядника майна по
справі № 6/111-06 про банкрутство СЗАТ "Вільшана", колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції правомірно визначив, що
ФОП ОСОБА_1 був призначений і виконував обов'язки розпорядника майна боржника з
дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про
банкрутство СЗАТ "Вільшана" від 09.08.2006 р. до припинення
повноважень позивача та призначення нового розпорядника майна боржника ухвалою
суду від 27.11.2006 р. При цьому, відповідач проти такої заміни не
заперечував.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 11 від 29.12.1976 р. "Про судове рішення" рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального
права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини,
що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На думку
колегії суддів, рішення місцевого суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищезазначене,
колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ДП
ДАК "Хліб України" Сумський КХП" позбавлена фактичного та
правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду
Сумської області від 4 лютого 2008 року по справі № 5/604-07 прийняте без
порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи з яких подана
апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його
зміни чи скасування.

Керуючись
статтями 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського
суду, -

постановила:

Апеляційну
скаргу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб
України" Сумський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Сумської області від 4 лютого 2008 року по справі №
5/604-07 залишити без змін.

Головуючий суддя
Демченко В.О.

Судді
Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.