ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 вересня 2008 р. Справа № 9/24-08-02-2а

Суддя господарського суду , розглянувши матеріали

за позовом:Прокуратури Вінницької області (вул. Володарського, 33, м. Вінниця,21050)

до:Вінницької міської ради ( вул. Соборна, 51, м. Вінниця, 21000)

про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ :

Не подано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви № 05-371 від 22.09.2008 р. позивач просить визнати за ним право власності на: 1) адміністративний двоповерховий будинок літерою "А" загальною площею 285,2 кв.м; 2) два цегляних гаражі розміром 4,20 х 6,64 кв.м під літерою Ж, Ж-1; 3) огорожу під № 4-6 розташовані у м. Вінниці по вул. С.Наливайка, 19.

У постанові Верховного Суду України від 25.12.2007 N 8/219-07 викладено правову позицію, за якою державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 N 15, ця позиція міститься в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 21.04.2008 № 01-8/241 "Про внесення змін до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року”.

Згідно Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" із майнових позовів має сплачуватися мито в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто не менше 102 грн. і не більше 25500 грн..

Як доказ сплати державного мита позивачем надано квитанцію № 140999 від 18.09.2008р. про сплату державного мита в розмірі 102 грн..

Таким чином, позивачем порушено розмір сплати державного мита, що відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного позовна заява підлягає поверненню.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №05-371 від 22.09.08 на 3-х аркушах разом з матеріалами на 39-ти аркушах повернути позивачу.

У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 102 грн., перераховане згідно квитанції № 140999 від 18.09.2008 р. , підлягає поверненню.

У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.2005р. "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., перераховані згідно квитанції № 140988 від 18.09.2008 р. , підлягають поверненню.

Суддя

віддрук. 3 прим.:

1 - позивачу

2 - відповідачу

3 - в наряд