ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2008

Справа №2-7/8436-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбіс» (98600, м. Ялта, вул. Щербака/Володарського, 9/1)

До відповідачів: 1) Ялтинського міського управління земельних ресурсів (98600, м. Ялта, вул. Руданського, 7); 2) Управління головного архітектора м. Ялти (98600, м. Ялта, вул. Свердлова, 21); 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування» (98612, м. Ялта, вул. Місхорська, 1, корп. 3); 4) Державної служби з питань національної культурної спадщини (01015, м. Київ, вул. Січневого повстання, 21, корп. 20); 5) Масандрівської селищної ради (98650, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Стаханівська, 21); 6) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія» (01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 30); 7) Санітарно-епідеміологічної станції м. Ялти (98600, м. Ялта, вул. Руданського, 4); 8) Республіканського комітету по земельних ресурсах АР Крим (95038, м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 114); 9) Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції (98612, м. Ялта, вул. Ширяєва, 5)

Третя особа: Ялтинський відділ Кримської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» (98600, м. Ялта, вул. Київська, 60, оф. 15)

Про визнання незаконними дій та скасування висновків.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Федосова О. Г., предст., дов. від 28.07.2008 р.

Від відповідачів – 1) не з’явився; 2) не з’явився; 3) не з’явився; 4) не з’явився; 5) не з’явився; 6) Терещенко А. А., предст., дов. від 14.05.2008 р.; 7) не з’явився; 8) не з’явився; 9) не з’явився.

Від третьої особи - не з’явився.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбіс» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Ялтинського міського управління земельних ресурсів, Управління головного архітектора м. Ялти, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування», Державної служби з питань національної культурної спадщини, Масандрівської селищної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія», Санітарно-епідеміологічної станції м. Ялти, Республіканського комітету по земельних ресурсах АР Крим, Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції, третя особа – Ялтинський відділ Кримської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», в якій просить визнати незаконними дії посадових осіб відповідачів в частині невиконання судових рішень та незаконного надання умов, висновків та інших документів під час дії заборони вчиняти певні дії та припинення рішення Масандрівської селищної ради. Крім того, позивач просить суд скасувати всі висновки, погодження та інші документи стосовно відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбіс» є орендарем спірних земельних ділянок, розташованих по вул. Мухіна, 17 в смт. Масандра, м. Ялта, за відповідними договорами від 01.07.2004 р. та від 21.05.2006 р. Позивач зазначає, що рішенням Масандрівської селищної ради №15 від 25.12.2007 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія» був наданий дозвіл на складання проектів землеустрою з відведення земельної ділянки по вул. Мухіна, 17 в смт. Масандра, яка знаходиться в користуванні ТОВ «Комбіс». Позивач повідомляє, що ухвалою АР Крим від 31.01.2008 р. у справі №2-7/1061-2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія було заборонено вчиняти будь-які дії по виконанню рішення Масандрівської селищної ради №15 від 25.12.2007 р., заборонено інспекції державного архітектурного контролю та їх посадовим особам, управлінню екоінспекції Південно-Кримського регіону та їх посадовим особам, Ялтинському міському управлінню земельних ресурсів та їх посадовим особам вчиняти будь-які дії стосовно: земельної ділянки площею 0,7786 га (у тому числі земельна ділянка №1 площею 0,5200 га, земельна ділянка №2 площею 0,2586 га) за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, та земельної ділянки площею 3,0206 га за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17. Вказана ухвала суду була скасована при винесенні рішення від 20.02.2008 р., яке, у зв’язку з апеляційним оскарженням, набрало законної сили лише 21.04.2008 р. Крім того, ТОВ «Комбіс» звертає увагу на те, що ухвалою ГС АР Крим від 10.04.2008 р. у справі №2-13/390-2008А дія рішення Масандрівської селищної ради №15 від 25.12.2007 р. була зупинена. У той же час, позивач стверджує, що на теперішній час посадовими особами відповідачів вчинюються дії та надаються документи (висновки, виписки з технічної документації, умови відведення тощо), направлені на відведення орендованої позивачем земельної ділянки у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія», незважаючи на існуючу заборону, накладену судовими рішеннями.

Ухвалою ГС АР Крим від 15.07.2008 р. були вжиті заходи до забезпечення позову у вигляді:

-          заборони Масандрівській селищній раді приймати рішення стосовно затвердження проекту відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17; укладати договори оренди стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 3,7992 га, розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, та передавати її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія»;

-          заборони Республіканському комітету по земельних ресурсах АР Крим проводити експертизи, у тому числі експертизи грошової оцінки по проекту відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, орієнтовною площею 3,7992 га на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія»;

-          заборони Ялтинському міському управлінню земельних ресурсів, Управлінню головного архітектора м. Ялти, Товариству з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування», Державній службі з питань національної культурної спадщини, Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія», Санітарно-епідеміологічній станції м. Ялти, Республіканському комітету по земельних ресурсах АР Крим, Державній Азово-Чорноморській екологічній інспекції, Ялтинському відділу Кримської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» та їхнім посадовим особам вчиняти будь-які дії, направлені на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, орієнтовною площею 3,7992 га у оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія».

28.07.2008 р. до ГС АР Крим від Державної служби з питань національної культурної спадщини надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбіс».

У судовому засіданні, що відбулося 29.07.2008 р., представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбіс» надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд:

1) визнати незаконними дії посадових осіб Ялтинського міського управління земельних ресурсів, Управління головного архітектора м. Ялти, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування», Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції, Санітарно-епідеміологічної станції м. Ялти, Державної служби з питань національної культурної спадщини в частині невиконання судових рішень та незаконного надання умов, висновків та інших документів під час дії заборони вчиняти певні дії та припинення рішення Масандрівської селищної ради;

2) визнати протиправними та скасувати:

-          довідку про склад земельних ділянок № 8526-2/10-25 від 04.04.08, яка видана Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів.

-          витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 9634-2/10-25 від 04.04.08 р., який виданий Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів.

-          висновок управління головного архітектора Ялтинської міської ради про можливість цільового використання земельної ділянки № 05/785 від 28.03.08 р.

-          умови відведення земельної ділянки, надані Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів від 20.06.08 р. вих. № 16526-1/10-25

-          Висновок про погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, наданий Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів від 20.06.08 р. вих. №16527-1/10-25

-          висновок республіканського комітету по земельних ресурсах АРК № 4868-25 від 23.06.08 р.

-          довідку про визначення нормативної коштовної оцінки земельної ділянки ТОВ «Нова Інвестеційна компанія» за адресою: м. Ялта, смт. Массандра, вул. Мухіна, 17, яка видана Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів.

-          висновок СЕС м. Ялта № 516 від 19.06.08 р.

-          висновок екологічної інспекції Південнокримського регіону Республіканського комітету природи АРК № 1024-90/3 від 17.04.08 р.

-          висновок Державної служби по питанням Національної культурної спадщини.

-          проект землеустрою з відведення земельної ділянки ТОВ «Нова Інвестиційна компанія» за адресою: АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, складений ТОВ«Кримський інститут екології та проектування».

-          та інші висновки та погодження, видані ТОВ «Нова інвестиційна компанія» для відведення земельної ділянки пл. 3,7992 га за адресою АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

3) заборонити Масандрівській селищній раді затверджувати проект землеустрою на підставі вищенаведених документів та укладати договір оренди з ТОВ «Нова інвестиційна компанія» на земельну ділянку пл. 3,7992 га за адресою АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

У судових засіданнях представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія» надавалися дві заяви про відвід судді у справі, які були залишені без задоволення ухвалами голови Господарського суду АР Крим від 01.08.2008 р.

Представники відповідачів, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія», та третьої особи у судове засідання не з’явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. По справі оголошувалися перерви. Після закінчення перерв слухання справи було продовжено.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, та, відповідно, для задоволення клопотання ТОВ «Нова інвестиційна компанія».

Надана у судовому засіданні представником ТОВ «Нова інвестиційна компанія» заява про відвід судді у справі розцінюється судом як така, що спрямована виключно на штучне затягування судового процесу у власних цілях. Подібна практика суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. У той же час, як було вказано раніше, сторони, згідно зі статтею 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язані користуватися своїми правами добросовісно. Таким чином, у випадку якщо на порушення приписів останньої з наведених норм ГПК України учасник судового процесу вдається до відвертого зловживання своїми правами шляхом заявлення численних відводів судді (суддям), явно спрямованих на свідоме затягування судового процесу, господарський суд не позбавлений права і можливості продовжити розгляд справи, в якій заявлено відвід, у тому ж засіданні. Така позиція викладена, зокрема, в п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 03.08.2007 р. N 01-8/622 «Про деякі питання практики застосування статті 20 Господарського процесуального кодексу України». За таких обставин, суд вважає за необхідне не приймати до розгляду заяву ТОВ «Нова інвестиційна компанія» про відвід судді, оскільки остання направлена на затягування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та ТОВ «Нова інвестиційна компанія», суд

ВСТАНОВИВ :

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Чинне земельне законодавство передбачає два види користування землею: право постійного користування та оренда (гл. 15 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 290 Господарського кодексу України відносини, пов’язані з орендою землі як засобу виробництва, регулюються Земельним кодексом України та іншими законами. При цьому, оренда земельної ділянки без договору, укладеного в письмовій формі, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в установленому законом порядку, не допускається.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбіс» на підставі рішення Масандрівської селищної ради №24 від 09.04.2004 р. та договору оренди від 01.07.2004 р. є орендарем земельної ділянки площею 3,0206 га, розташованої за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17. Згідно з умовами договору оренди земельна ділянка передана у користування строком на 10 років для будівництва та експлуатації рекреаційного комплексу.

Крім того, позивачем також орендується земельна ділянка загальною площею 0,7786 га по вул. Мухіна, 17 в смт. Масандра, м. Ялта на підставі рішення Масандрівської селищної ради №24 від 22.03.2006 р. та договору оренди від 21.05.2006 р. Строк оренди земельної ділянки – 50 років.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2007 р. Масандрівською селищною радою було прийнято рішення №15, яким, зокрема:

- Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Інвестиційна компанія» був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 3,800 га для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу за адресою: АР Крим, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17;

- розірвано договір оренди орендованих ТОВ фірмою «Комбіс» за договором оренди від 21.05.2006 земельних ділянок загальною площею 0,7786 га (у тому числі земельна ділянка № площею 0,5200 га, земельна ділянка 32 площею 0,2586 га) за адресою: смт. Масандра, вул. Мухіна, 17;

- розірвано договір оренди орендованих ТОВ фірмою «Комбіс» за договором оренди від 01.07.2004 земельної ділянки площею 3,0206 га за адресою: смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Вважаючи вказане рішення таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Комбіс» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Ухвалою ГС АР Крим від 31.01.2008 р. у справі №2-7/1091-2008 були вжиті заходи до забезпечення позову у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія» вчиняти будь-які дії по виконанню рішення Масандрівської селищної ради №15 від 25.12.2007 р. та заборони інспекції державного архітектурного контролю та їх посадовим особам, управлінню екоінспекції Південно-Кримського регіону та їх посадовим особам, Ялтинському міському управлінню земельних ресурсів та їх посадовим особам вчиняти будь-які дії стосовно: земельної ділянки площею 0,7786 га (у тому числі земельна ділянка №1 площею 0,5200 га, земельна ділянка №2 площею 0,2586 га) за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, та земельної ділянки площею 3,0206 га за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Рішенням ГС АР Крим від 20.02.2008 р. у справі №2-7/1091-2008 в позові ТОВ «Комбіс» було відмовлено, заходи до забезпечення позову були скасовані. Проте, у зв’язку з апеляційним оскарженням зазначеного рішення, воно набрало законної сили лише в день прийняття Севастопольським апеляційним господарським судом постанови від 21.04.2008 р.

Крім того, матеріали справи свідчать, що ТОВ "Фірма "Комбіс" також звернулося до господарського суд АР Крим з адміністративним позовом до Масандрівської селищної Ради, в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача у частині залишення заяви ТОВ “Фірма “Комбіс” від 31.01.2008 року без розгляду. Також просить зобов’язати відповідача на першій сесії (з дня набуття законної сили рішення) розглянути заяву ТОВ “Фірма “Комбіс”від 31.01.2008 року.

Ухвалою ГС АР Крим від 10.04.2008 р. у справі №2-13/3940-2008А з метою забезпечення була зупинена дія рішення Масандрівською селищною радою було прийнято рішення №15 від 25.12.2007 р.

У той же час, судом встановлено, що незважаючи на заходи до забезпечення позову, накладені вищевказаними ухвалами суду, відповідачами вчинюються дії, направлені на виконання рішення Масандрівської селищної ради №15 від 25.12.2007 р. та передачу орендованих позивачем земельних ділянок у користування «Нова інвестиційна компанія».

Так, зокрема, відповідачами видані наступні документи:

-          довідка про склад земельних ділянок № 8526-2/10-25 від 04.04.08, яка видана Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів.

-          витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 9634-2/10-25 від 04.04.08 р., який виданий Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів.

-          висновок управління головного архітектора Ялтинської міської ради про можливість цільового використання земельної ділянки № 05/785 від 28.03.08 р.

-          умови відведення земельної ділянки, надані Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів від 20.06.08 р. вих. № 16526-1/10-25

-          Висновок про погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, наданий Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів від 20.06.08 р. вих. №16527-1/10-25

-          висновок республіканського комітету по земельних ресурсах АРК № 4868-25 від 23.06.08 р.

-          довідка про визначення нормативної коштовної оцінки земельної ділянки ТОВ «Нова Інвестеційна компанія» за адресою: м. Ялта, смт. Массандра, вул. Мухіна, 17, яка видана Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів.

-          висновок Санітарно-епідеміологічної станції м. Ялти № 516 від 19.06.08 р.

-          висновок екологічної інспекції Південнокримського регіону Республіканського комітету природи АРК № 1024-90/3 від 17.04.08 р.

-          висновок Державної служби з питань Національної культурної спадщини щодо погодження передачі в користування ТОВ «Нова інвестиційна компанія» земельної ділянки площею 3,800 га, розташованої по вул. Мухіна, 17 в смт. Масандра, м. Ялта, для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу.

-          проект землеустрою з відведення земельної ділянки ТОВ «Нова Інвестиційна компанія» за адресою: АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, складений ТОВ «Кримський інститут екології та проектування».

-          та інші висновки та погодження видані ТОВ «Нова інвестиційна компанія» для відведення земельної ділянки пл. 3,7992 га за адресою АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Органами місцевого самоврядування, що приймають такі рішення, є сільські, селищні та міські ради, включаючи ради міст Києва та Севастополя. Повноваження цих органів по прийняттю рішень про передачу відповідних земельних ділянок у власність обо надання їх в користування, визначені в 2-й та 3-й главах Земельного кодексу України.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст встановлено ст. 12 Земельного кодексу України, відповідно до вимог якої відповідним радам надано право розпорядження землями територіальних громад; передавати земельні ділянки з комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, відповідно до цього кодексу; надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Ч. 5 ст. 116 ЗК України передбачено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Передання в оренду невідведеної земельної ділянки чинним законодавством не передбачено. Вказане положення розцінюється судом таким, що кореспондується з приписами ст. 125 ЗК України, відповідно до якої приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості) забороняється.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до частин 5-7 статті 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються з клопотанням про погодження місць розташування об'єктів до відповідної сільської, селищної, міської ради, місцевої державної адміністрації. Клопотання щодо об'єктів, вилучення яких провадиться Кабінетом Міністрів України, подаються до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Севастопольської міської державної адміністрації. До клопотання додаються необхідні матеріали та розрахунки. Відповідна сільська, селищна, міська рада чи місцева державна адміністрація згідно із своїми повноваженнями розглядає клопотання і в п'ятиденний строк з дня реєстрації направляє його разом з матеріалами, передбаченими частиною п'ятнадцятою цієї статті, на розгляд органів земельних ресурсів, природоохоронних, територіальних органів виконавчої влади з питань лісового господарства і санітарно-епідеміологічних органів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Зазначені органи протягом двох тижнів з дня одержання клопотання надають свої висновки відповідній сільській, селищній, міській раді чи місцевій державній адміністрації, які з урахуванням одержаних висновків протягом десяти днів приймають рішення про погодження місця розташування того об'єкта, під який мають право самостійно вилучати земельну ділянку, або мотивоване рішення про відмову.

Аналогічні умови щодо погодження зазначеними вище органами передачі в користування земельних ділянок містяться також в пункті 4 Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N 427.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційний суд України в Рішенні від 01.12.2004 р. у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Причому права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Такими актами є, зокрема, оскаржувані позивачем висновки, погодження, умови, проекти та довідки, прийняті у зв’язку з відведенням ТОВ «Нова інвестиційна компанія» земельної ділянки площею 3,7992 га за адресою АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Так, президія Вищого Арбітражного суду України в Роз’ясненнях №02-5/53 від 26.01.2006 р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнання недійсними актів державних та інших органів” зазначила, що акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язків характер для суб’єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характер та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт – це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов’язки тільки у того суб’єкта (чи визначеного ними певного кола суб’єктів), якому вони адресовані.

Враховуючи те, що оскаржувані позивачем в рамках цієї справи документи передбачені чинним земельним законодавством України в якості обов’язкових для отримання в користування земельних ділянок, вони є актами ненормативного характеру, оскільки породжують певні права ТОВ «Нова інвестиційна компанія» на отримання земельної ділянки в користування.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Додержання принципу законності передбачає також прийняття суб’єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

Відповідно до Роз’яснень Президії Вищого Арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Як вже було вказано раніше, на час прийняття відповідачами оскаржуваних актів існувала заборона, накладена ухвалою ГС АР Крим від 31.01.2008 р. у справі №2-7/1091-2008 та ухвалою ГС АР Крим від 10.04.2008 р. у справі №2-13/3940-2008А.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Аналогічне положення міститься в ч. 2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій України», в якій встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об’єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов’язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про судоустрій України»).

У той же час, прийняття відповідачами оскаржуваних актів порушують права позивача на земельні ділянки, орендовані ним на підставі договорів від 01.07.2004 р. та від 21.05.2006 р.

Суд не може прийняти до уваги посилання Державної служби з питань національної культурної спадщини на те, що у ТОВ «Комбіс» відсутнє право на землю у зв’язку з добровільною відмовою. Так, суд зазначає, що моментом припинення права на землю може вважатися лише дата ухвалення органом місцевого самоврядування відповідного рішення, тобто, у даному випадку – рішення №15 від 25.12.2007 р. У той же час, на момент прийняття відповідачами спірних актів існувала заборона на вчинення будь-яких дій по виконанню цього рішення у зв’язку з прийняттям Господарським судом ухвали від 31.01.2008 р. у справі №2-7/1061-2008, а з 10.04.2008 р. дія рішення була зупинена у зв’язку з наявністю ухвали ГС АР Крим у справі №2-13/3940-2008А.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що своїми діями та оскаржуваними актами порушуються права позивача на землю, гарантовані йому статтею 14 Конституції України, суд вважає, що вимоги ТОВ «Комбіс» є обґрунтованими.

Стосовно ж клопотання ТОВ «Нова інвестиційна компанія» про припинення провадження у справі у зв’язку з непідвідомчістю спору господарським судам суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Згідно зі ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, у тому числі, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

П. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб’єкт владних повноважень — орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Для визначення спору як такого, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, має бути законодавче уповноваження хоча б одного суб’єкта владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

В ч. 4 п. 5.2 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №04-5/120 від 27.06.2007 р. зазначено, що якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває "при здійсненні управлінських функцій" і не має встановлених нормами КАС України ознак суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

П. 5.3 вказаних вище Рекомендацій передбачено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах:

а) про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність, за умови, що оскаржуваний акт згідно із законодавством України є обов'язковим до виконання;

б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, врегульованими господарським договором;

в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління;

г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним Кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

В п. 15 зазначених Рекомендацій передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності. Господарським судам підвідомчі спори щодо стягнення заборгованості з орендної плати за договором на користування земельною ділянкою, укладеним суб'єктом господарювання і органом місцевого самоврядування. Якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, зокрема, є: а) участь у спорі суб’єкта господарювання; б) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства; в) відсутність у процесуальному законі норми, що прямо передбачала б розгляд такого спору судом іншої юрисдикції.

Враховуючи те, що дана справа пов’язана з захистом позивачем свого права на оренду земельних ділянок, підтвердженого відповідними документами (договорами оренди), у зв’язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідачів та прийнятих ними актів, направлених на передачу орендованих ним земельних ділянок іншій особі, суд вважає, що між сторонами існує спір про право, а тому вказана справа підвідомча господарським судам та підлягає розгляду за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Не вбачає суд також підстав й для задоволення клопотання ТОВ «Нова інвестиційна компанія» про витребування додаткових доказів, оскільки наявні в матеріалах справи документи є достатніми для вирішення спору по суті та свідчать про обґрунтованість вимог позивача.

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбіс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати незаконними дії посадових осіб Ялтинського міського управління земельних ресурсів (98600, м. Ялта, вул. Руданського, 7), Управління головного архітектора м. Ялти (98600, м. Ялта, вул. Свердлова, 21), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування» (98612, м. Ялта, вул. Місхорська, 1, корп. 3), Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції (98612, м. Ялта, вул. Ширяєва, 5), Санітарно-епідеміологічної станції м. Ялти (98600, м. Ялта, вул. Руданського, 4), Державної служби з питань національної культурної спадщини (01015, м. Київ, вул. Січневого повстання, 21, корп. 20) в частині невиконання судових рішень – ухвал Господарського суду АР Крим від 31.01.2008 р. у справі №2-7/1061-2008 та від 10.04.2008 р. у справі №2-13/3940-2008А, та незаконного надання умов, висновків та інших документів під час дії заборони вчиняти певні дії та зупинення рішення Масандрівської селищної ради.

3.          Визнати протиправними та скасувати довідку про склад земельних ділянок № 8526-2/10-25 від 04.04.08 р., яка видана Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів; витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 9634-2/10-25 від 04.04.08 р., який виданий Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів; висновок управління головного архітектора Ялтинської міської ради про можливість цільового використання земельної ділянки № 05/785 від 28.03.08 р.; умови відведення земельної ділянки, надані Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів від 20.06.08 р. вих. № 16526-1/10-25; Висновок про погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, наданий Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів від 20.06.08 р. вих. №16527-1/10-25; висновок республіканського комітету по земельних ресурсах АРК № 4868-25 від 23.06.08 р.; довідку про визначення нормативної коштовної оцінки земельної ділянки ТОВ «Нова Інвестеційна компанія» за адресою: м. Ялта, смт. Массандра, вул. Мухіна, 17, яка видана Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів; висновок Санітарно-епідеміологічної станції м. Ялти № 516 від 19.06.08 р.; висновок екологічної інспекції Південнокримського регіону Республіканського комітету природи АРК № 1024-90/3 від 17.04.08 р.; висновок Державної служби з питань Національної культурної спадщини щодо погодження передачі в користування ТОВ «Нова інвестиційна компанія» земельної ділянки площею 3,800 га, розташованої по вул. Мухіна, 17 в смт. Масандра, м. Ялта, для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу; проект землеустрою з відведення земельної ділянки ТОВ «Нова Інвестиційна компанія» за адресою: АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17, складений ТОВ «Кримський інститут екології та проектування»; інші висновки та погодження, які видані ТОВ «Нова інвестиційна компанія» для відведення земельної ділянки пл. 3,7992 га за адресою АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

4.          Заборонити Масандрівській селищній раді затверджувати проект землеустрою на підставі вищевказаних документів та укладати договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова інвестиційна компанія» земельної ділянки площею 3,7992 га, яка розташована за адресою: АРК м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 17.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.