ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2008 Справа № 18/617-07(8/89-07(7/13(8/424)-07)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів: Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 16.10.08 р.:

від позивача: Яхновець Я.В. директор, (паспорт АЕ №318421 від 03.09.96 р.);

від відповідача-1: Серпіліна Н.В. (дов. б/н від 10.04.08 р.);

від відповідача - 2 та 3-іх осіб-1, 2: у судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю “Янат” смт. Ювілейний на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.08 р. у справі № 18/617-07(8/89-07(7/13(8/424)-07)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЗПС” м.Дніпропетровськ

до В-1: Приватного сільськогосподарського підприємства “Заготзерно” с. Любимівка;

В-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агровис” смт. Солоне;

3-тя особа –1 без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відкрите акціонерне товариство “Автокразбанк” в особі Дніпропетровської філії м.Дніпропетровськ;

3-тя особа –2 с самостійними вимогами: Товариство з обмеженою відповідальністю “Янат” смт. Ювілейний про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.06.05 р.

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.06.2005 р. та визнання права власності за ТОВ “ЛЗПС” на комплекс хлібоприймального пункту

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.04.08 р. у справі № 18/617-07(8/89-07(7/13(8/424)-07), яке підписано і оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК України (суддя Петрова В.І.), за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЗПС” м.Дніпропетровськ до Приватного сільськогосподарського підприємства “Заготзерно” с. Любимівка, третій особи-1: Відкритого акціонерного товариства “Автокразбанк” в особі Дніпропетровської філії м.Дніпропетровськ та третій особи-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Янат” смт. Ювілейний про визнання недійсним договору купівлі-продажу хлібоприймального пункту від 22.06.2005 р., розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, станція Лошкарівка, вул. Привокзальна, 54, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю “Агровис” та приватним сільськогосподарським підприємством “Заготзерно”; припинено провадження у справі щодо товариства з обмеженою відповідальністю “Агровис”, відмовлено у позові товариству з обмеженою відповідальністю “ЛЗПС” і товариству з обмеженою відповідальністю “Янат”.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Янат” не погодилось з рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та задовольнити позовні вимоги повністю.

Скаржник вважає, що підставою для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської обл. по даній справі є те, що суд під час винесення рішення не дав правову оцінку рішення по справі № 9/439-06, де судом вже було встановлено факти щодо періодів виникнення та припинення права власності на хлібоприймальний пункт, розташований за адресою: вул. Привокзальна, 54, станція Лошкарівка, Софіївського р-ну, Дніпропетровської обл.; що суд помилково проводить аналогію застосування однакових вимог до договору продажу корпоративних прав і договору купівлі-продажу нерухомості.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Янат” вказує в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції, не дослідивши в повному обсязі обставини справи, дійшов до необґрунтованого висновку про недоведеність наявності у ТОВ “ЛЗПС” права власності на комплекс хлібоприймального пункту на момент його відчуження ТОВ “Янат”, а також про недоведеність відсутності такого права у ТОВ “Агровис”.

Позивач, відповідачі 1, 2 та третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкрите акціонерне товариство “Автокразбанк” в особі Дніпропетровської філії відзиви на апеляційну скаргу не надали.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 16.10.08 р. до 28.10.08 р. до 15 год. 10 хвилн.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які були присутні у судовому засіданні, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила, що ТОВ “ЛЗПС” згідно із змінами та доповненнями до Статуту ТОВ “Агровис” (зареєстровано державним реєстратором Солонянської райдержадміністрації 18.10.04 р., реєстраційна справа № 100003) є одним із засновників (учасників) ТОВ “Агровис” та володіє 99,9 % статутного фонду товариства, який складає 442 725,00 грн. (див. а.с. 54, т.1).

19.10.2004 р. загальними зборами учасників товариства “Агровис”, яке оформлено протоколом № 3, було прийнято рішення про викуп долі ТОВ “ЛЗПС” у статутному фонді ТОВ “Агровис” самим товариством та вихід ТОВ “ЛЗПС” зі складу учасників товариства “Агровис”.

У протоколі № 3 вказано, що слід вважати ТОВ “ЛЗПС” вибувшим із складу засновників товариства з часу оформлення (підписання) в належній формі угоди про викуп долі. Обов’язки ТОВ “Агровис” з передачі ТОВ “ЛЗПС” права власності на 99,9 % майна вважати виконаними після підписання угоди про викуп долі та акту приймання-передачі майна, право власності на 99,9 % майна ТОВ “Агровис” переходить до ТОВ “ЛЗПС” у момент підписання угоди про викуп долі; підписання угоди про викуп долі та внесення змін до установчих документів ТОВ “Агровис” покладено на Фролову І.Г.

З рішення господарського суду Дніпропетровської обл. у справі № 32/515 (а.с. 53-54, т.1) вбачається, що із Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 09.08.2004 р., виданого виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дніпропетровської області встановлено, що ТОВ “Агровис” на праві приватної власності належить комплекс хлібоприймального пункту, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, станція Лошкарівка, вул. Привокзальна, який складається із наступних об’єктів: Робочої башні , А; Робочої башні, Б; Будівлі контори, В; Будівлі зерноскладу № 4, 3; Будівлі зерноскладу № 5, Г; Будівлі зерноскладу № 6, Д; Будівлі зерноскладу № 7, Ж; Будівлі зерноскладу № 1, И; будівлі зерноскладу № 2, К; будівлі зерноскладу № 3, П; Гараж –майстерня, К1; Будівлі зерносушилки, Л; Вагова, Р; Туалет, Н; Пожежне депо, Ц; Котельна, Ю; Прохідна, О; Візіровочна, Ф; Будівля зерносушилки, Н 1; Майданчик, № 1; Майданчик, № ІІ; Майданчик, № ІІІ; Майданчик, № ІУ; Майданчик, № У; Огорожа. № УІ.

Зазначене підтверджено Витягом № 4388545 від 09.08.2004 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Обласним комунальним підприємством “Софіївське бюро технічної інвентаризації”.

19.10.2004 р. між ТОВ “ЛЗПС” (учасник) та ТОВ “Агровис” (товариство) на підставі рішення загальних зборів учасників від 19.10.04 р. укладено договір про викуп товариством долі (частки) учасника у статутному фонді. Відповідно до умов вказаного договору учасник передав товариству, а товариство викупило у учасника його долю (частку) у статутному фонді товариства в розмірі 99,9 %. Згідно до умов договору товариство зобов’язалося здійснити оплату отриманих за договором корпоративних прав учасника (долі в статутному фонді) шляхом передачі права власності на 99,9 % майна, найменування, кількість, вартість якого зазначені в Додатку № 1 до цього договору. Право власності на майно, що передається за цим договором в якості оплати переходить до учасника з моменту підписання цього договору. Товариство було зобов’язано передати майно учаснику на протязі двох днів після підписання цього договору та забезпечити учасника усіма необхідними документами для реєстрації права власності .

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 06.12.2004 р. у справі № 32/515 за позовом “ЛЗПС” до ТОВ “Агровис” визнано право власності на нерухоме майно - комплекс хлібоприймального пункту, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, станція Лошкарівка, вул. Привокзальна за товариством “ЛЗПС”.

20.05.05 р. до канцелярії суду від ТОВ “Агровис” надійшла заява про перегляд вищезазначеного рішення за нововиявленими обставинами та скасування рішення суду від 06.12.04 р. у справі № 32/515. Заява обґрунтована посиланням заявника (відповідача) на скасування на цей час рішення загальних зборів засновників ТОВ “Агровис” (оформлених протоколом № 3 від 19.10.04 р.), яке було покладено судом в основу рішення у справі № 32/515.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.06.2005 р. по справі № 32/515 скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 06.12.04 р. у справі № 32/515 про визнання за ТОВ “ЛЗПС” права власності на нерухоме майно –комплекс хлібоприймального пункту, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, станція Лошкарівка, вул. Привокзальна.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.2005 р. по справі № 32/515 рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.06.2005 р. у справі № 32/515 залишено без змін.

Підставою для скасування рішення господарського суду від 06.12.2004 р. у справі № 32/515 за нововиявленими обставинами було те, що місцевим господарським судом встановлено, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської обл. від 03.03.2005 р. за Бабенко І.Ю. було визнано право власності на долю у статутному фонді ТОВ “Агровис” у розмірі 99,9 %, що складає 442 282 грн., зобов’язано державного реєстратора Солонянської районної державної адміністрації внести зміни в статутні документи ТОВ “Агровис” щодо засновників товариства із зазначенням суми внесків у товариство. На виконання зазначеного рішення місцевого суду 07.04.2005 р. відбулися збори засновників ТОВ “Агровис”, на яких було прийнято рішення про відзив з посади генерального директора Фролової І.М. та про призначення на цю посаду Кришу В.В.

16.05.2005 р. відбулися загальні збори ТОВ “Агровис”, на яких прийнято рішення про скасування рішення загальних зборів засновників ТОВ “Агровис”, оформлених протоколом № 3 від 19.10.2004 р. про викуп товариством долі ТОВ “ЛЗПС” у статутному фонді.

Підставою для цього було невідповідність рішення загальних зборів ст. 60 Закону України “Про господарські товариства” в частині розгляду на зборах питань, що не були у встановленому законом порядку своєчасно внесені до порядку денного загальних зборів.

Оскільки в силу ч.4 ст. 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору, а до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору, які не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, то місцевий господарський суд правомірно зазначив, що докази надані заявником, мають істотне значення для справи і є нововиявленими обставинами та спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2005 р. у справі № 32/515 рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.06.05 р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.05 р. у справі № 32/515 залишені без змін.

01.03.2005 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛЗПС” продало спірне майно товариству з обмеженою відповідальністю “Янат” за договором купівлі-продажу № 1.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл.. від 14.04.2005 р. у справі № 8/134 (т.4, а.с. 58-60) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Янат” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЗПС” договір купівлі-продажу № 1 від 01.03.2005 р. визнано дійсним і за ТОВ “Янат” визнане право власності на нерухоме майно –комплекс хлібоприймального пункту за адресою: вул. Привокзальна, станція Лошкарівка, Софіївського р-ну, Дніпропетровської обл.

Вказане рішення не оскаржене, набрало законної дії і є дійсним.

Оскільки з 01.03.2005 р. ТОВ “ЛЗПС” передало право власності на спірне майно ТОВ “Янат”, то ТОВ “ЛЗПС” з 01.03.2005 р. не є власником спірного майна.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 05.12.2006 р. у справі № 9/439-06 (т.4, а.с. 73-75) відмовлено ТОВ “ЛЗПС” у позові до ТОВ “Агровис” про визнання за ним право власності на нерухоме майно –комплекс хлібоприймального пункту за адресою: вул. Привокзальна, 54, станція Лошкарівка, Софіївського р-ну, Дніпропетровської обл.

ТОВ “ЛЗПС” 01.03.2005 р. передало право власності на спірне майно ТОВ “Янат” і, як вже вище зазначалось, договір купівлі-продажу № 1 від 01.03.2005 р. рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.04.2005 р. у справі № 8/134 визнано дійсним, ТОВ “ЛЗПС” не мало право звертатися до господарського суду з позовом про визнання недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2005 р., який укладений між ТОВ “Агровис” і приватним сільськогосподарським підприємством “Заготзерно” та визнавати за ним право власності на спірний комплекс хлібоприймального пункту, так як вже не був власником цього майна.

Відповідно до ч.1 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до приписів статей 1 та 2 ГПК України, підприємства, установи, організації звертаються до господарського суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів, вказані норми кореспондуються зі способами захисту особами своїх прав та інтересів за статтею 16 Цивільного Кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Зважаючи на викладене права та інтереси ТОВ “ЛЗПС” не порушені, а тому ТОВ “ЛЗПС” слід відмовити у задоволенні позову повністю.

В матеріалах справи (т.4, а.с. 44) є лист головного управління статистики у Дніпропетровської обл. від 28.12.2007 р. № 18/12-6727, з якого вбачається, що станом на 26.12.2007 р. ТОВ “Агровис” вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) і дані про проведення державної реєстрації товариства “Агровис” припинено, а тому господарський суд правомірно, відносно ТОВ “Агровис” припинив провадження у справі.

Позовні вимоги третьої особи ТОВ “Янат”, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2005 р., укладеного між ТОВ “Агровис” і приватним сільськогосподарським підприємством “Заготзерно” про продаж комплексу хлібоприймального пункту, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, станція Лошкарівка, вул. Привокзальна, 54 не підлягають задоволенню.

Як вже вище було вказано, 01.03.2005 р. ТОВ “ЛЗПС” продало спірне майно ТОВ “Янат” за договором купівлі-продажу № 1; рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.04.2005 р. у справі № 8/134 за позовом ТОВ “Янат” до ТОВ “ЛЗПС” вказаний договір визнано дійсним.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 319 ЦК України власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

22.06.2005 р. ТОВ “Агровис” за договором купівлі-продажу продало спірний об’єкт приватному сільськогосподарському підприємству “Заготзерно”.

Оскільки ТОВ “Янат” з 01.03.2005 р. згідно договору купівлі-продажу № 1 стало власником спірного майна, то ТОВ “Агровис” неправомірно продало спірне майно приватному сільськогосподарському підприємству “Заготзерно”.

Захист прав ТОВ “Янат” можливий шляхом пред’явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст. 388 ЦК України.

За змістом ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), то власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, коли майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом не з їхньої волі.

Отже, право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто, з застосуванням правового механізму, встановленого ч.1 ст. 216 ЦК України, незалежно від того чи відповідає спірна угода Закону.

Результатом задоволення такого позову буде застосування судом наслідків недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майна, не будучи стороною угоди.

Захист прав такої особи можливий шляхом пред’явлення індикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст. 388 ЦК України.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги ТОВ “Янат” не підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ч.1 п.1 ст. 80, ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Янат” смт. Ювілейний залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.04.2008 р. у справі № 18/617-07(8/89-07(7/13(8/424)-07) залишити без змін.

Головуючий

Суддя

Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

Суддя

З оригіналом згідно:

Пом. судді І.Г.Логвиненко

28.10.2008 р.

О.С. Євстигнеєв