ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/112

03.06.08

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "НТСЕРВІС"

до Дочірнє підприємство "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 110 752,57 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача - Брягін О.О. –предст.(дов. Від 31.03.2008р.);

Від відповідача - не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 110 752,57 грн. заборгованості за Договором № 14/200/05-244 від 17.09.2007 року, а саме: 100 200,00 грн. основного боргу, пені в розмірі – 4 776,66 грн., 3 % річних у розмірі –765,91 грн., витрат з урахуванням індексу інфляції –5 010,00 грн. та відшкодування понесених витрат по сплаті державного мита – 1 107,53 грн., послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2008 року було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження в справі № 47/112 і призначено розгляд справи на 21.05.2008 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 29.05.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2008р. розгляд справи було відкладено на 03.06.2008р.

В судовому засіданні 03.06.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем всупереч умов Договору не було здійснено у повному обсязі оплату за виконані роботи, а саме в сумі 100200,00 грн., які позивачем були виконані, а відповідачем прийняті у повному обсязі. Також, позивачем було заявлено до стягнення і штрафні санкції за порушення відповідачем умов Договору № 14/200/05-244 від 17.09.2007р. щодо строку оплати.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалах суду від 21.05.2008р, 29.05.2008р. та 03.06.2008р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 03.05.2008р. представника повторно не направив. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судових засідань 21.05.2008р., 29.05.2008р. та 03.06.2008р. був повідомлений належним чином, за адресою свого місцезнаходження.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” в якості виконавця з однієї сторони, та Дочірнім підприємством “Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, в якості замовника, з –другої, було укладено Договір № 14/200/05-244 від 17.09.2007 року (далі-Договір), згідно з п.п. 1.1 якого, Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе зобов’язання виконати роботи з побудови сейсмічних розрізів миттєвої фазової дисперсії для виявлення літологічних та тектонічних пасток вуглеводнів з метою підготовки їх до буріння, згідно з узгодженими Сторонами Технічним завданням (Додаток 2), Календарним планом робіт (Додаток № 3) та Кошторисно-фінансовим розрахунком вартості робіт (Додаток № 4).

Відповідно до п. 2.3 Договору № 14/200/05-244 від 17.09.2007р., вартість робіт по договору складає 333 000,00 грн., крім того ПДВ –66 600,00 грн., таким чином загальна вартість робіт за договором складає 399 600,00 грн.

Пунктом. 2.4 вищенаведеного Договору, передбачено, що оплата за виконані етапи робіт та роботи в цілому, здійснюється на підставі актів здавання-приймання по кожній з робіт протягом 20 банківських днів з дня підписання акту.

Пунктом 3.3 вищевказаного Договору визначено, що зміст та термін виконання робіт визначається Технічним завданням та календарним планом робіт.

Також, між сторонами було погоджене та підписане Технічне завдання, в якому сторони погодили загальні положення проведення Виконавцем роботи з побудови сейсмічних розрізів миттєвої фазової дисперсії для виявлення літологічних та тектонічних пасток вуглеводнів з метою підготовки їх до буріння.

Так, на виконання умов договору, Сторони підписали календарний план, в якому погодили термін виконання позивачем робіт та ціну за виконані роботи.

Згідно кошторисно-фінансового розрахунку загальна вартість виконаних робіт складає 399 600,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Так, згідно Акту здавання-приймання робіт № 1-226-С від 07.11.2007р. на суму 100 200,00 грн., належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи, а оригінал досліджений в судовому засіданні, який підписаний уповноваженими представниками, як виконавця (позивача) так і замовника (відповідача) без зауважень та заперечень, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, - останнім, були виконані роботи з побудови сейсмічних розрізів миттєвої фазової дисперсії для виявлення літологічних та тектонічних пасток вуглеводнів з метою підготовки їх до буріння, які замовником (відповідачем) були прийняті без будь-яких зауважень, на загальну суму 100 200,00 грн.

Згідно позовної заяви та розрахунків позивача, на день розгляду справи в суді (03.06.2008 року), відповідач не сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” за надані послуги відповідно до умов Договору № 1-226-С від 07.11.2007р. – 100 200,00 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за розрахунками останнього на даний час складає –100 200,00 грн. основного боргу, 4 776,66 грн. –пені, 3 % річних у розмірі 765,91 грн. та 5 010,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 ч.1 встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 892 ЦК України визначено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник(виконавець) зобов’язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов’язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно з ч.1 статті 894 Цивільного кодексу України, виконавець зобов’язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні та технологічні роботи.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач (виконавець) умови Договору № 14/200/05-244 від 17.09.2007 року виконав належним чином: ним було виконано визначені договором технологічні роботи на загальну суму –100200,00 грн., що підтверджується Актом здавання-приймання робіт, а відповідач (замовник) –свої обов’язки за зазначеним Договором, вчасно в повному об’ємі не виконав, прострочивши виконання зобов’язання по оплаті виконаних позивачем робіт. Оплата в сумі 100 200,00 грн. –здійснена відповідачем не була і доказів протилежного суду станом на момент вирішення спору надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість в сумі –100 200,00 грн. по Договору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку, а тому суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за виконані роботи, але не оплачені відповідачем роботи за договором в розмірі –100 200,00 грн., обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання по повній оплаті виконаних робіт за Договором, а саме: 4 776,66 грн. –пені, 3 % річних у розмірі 765,91 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 010,00 грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 551 Цивільного кодексу України визначає, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно з п. 5.2. Договору передбачено, що при недодержані Сторонами термінів оплати та виконання робіт, що передбачені даним Договором, винна сторона сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

оскільки відповідач свої зобов’язання перед позивачем належним чином вчасно не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем складає 100 200,00 грн., і на даний час ним не погашена, тобто судом встановлено, що на даний час є прострочення виконання відповідачем перед позивачем грошового зобов’язання за Договором № 14/200/05-244 від 17.09.2007р., а відповідно до п. 5.2 Договору передбачено стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов’язання за Договором, суд дійшов висновку що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір пені за розрахунком позивача складає 4776,66грн., який судом перевірений, але за розрахунком суду, розмір пені складає: 6 917,91 грн. (5 380,60 грн. + 1 537,31 грн.):

100 200,00 грн.(згідно Акту № 1-226-С від 07.11.2007 року) х 35 (кількість прострочених днів) х 16 % (подвійна облікова ставка НБУ з 01.06.2007 року) / 365 = 1 537,31 грн.

100 200,00 грн.( .(згідно Акту № 1-226-С від 07.11.2007 року) х 98 (кількість прострочених днів) х 20 % (подвійна облікова ставка НБУ з 01.01.2008 року) / 365 = 5 380,60 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені за невиконання відповідачем зобов’язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором № 14/200/05-244 від 17.09.2007р. визнається судом законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у межах позовних вимог, а саме у сумі –4 776,66 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3 % річних за прострочення виконання зобов’язання за Договором, а судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання зобов’язання, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір 3 % за розрахунком позивача складає: 765,91 грн., який судом перевірений, але за розрахунком суду розмір 3 % річних складає: 1 095,33 грн. (100 200,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту здавання-приймання робіт № 1-226-С від 07.11.2007р.) х 133 (кількість прострочених днів) / 365 днів х 3 % )., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором № 14/200/05-244 від 17.09.2007р., є законною та обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню в межах позовних вимог, а саме в сумі – 765,91грн.

Суд врахувавши, що з листопада 2007 року по квітень 2008 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування втрат від інфляції) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобов’язання за Договором, заборгованість відповідача перед позивачем складає 100 200,00 грн. і на даний час не погашена, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції, прийшов до висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Згідно доданих до позову розрахунків індексу інфляції в період прострочення відповідачем виконання зобов’язання з листопада 2007 року по квітень 2008 року включно, за розрахунком позивача складає: 5 010,00грн.., який судом перевірений але за розрахунком суду розмір інфляційних втрат складає: 17 467,40 грн. (100 200,00 грн. (сума заборгованості згідно Акту здавання-приймання робіт № 1-226-С від 07.11.2007р.) х 1,017 (індекс інфляції за листопад 2007 року) х 1,021 (індекс інфляції за грудень 2007 року) х 1,029 (індекс інфляції за січень 2008 року) х 1,027 (індекс інфляції за лютий 2008 року) х 1,038 (індекс інфляції за березень 2008 року) х 1,031 (індекс інфляції за квітень 2008 року) –100,200,00 грн.), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов’язання за Договором є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у межах позовних вимог, а саме у сумі – 5 010,00 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у межах позовних вимог, а саме: основний борг –100 200,00 грн., інфляційні втрати –5 010,00 грн., пені у розмірі –4 776,66 грн. та 765,91 грн. –3 % річних.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства “Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (, місцезнаходження: юридична адреса: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, фактична адреса: 08132, м. Вишневе, вул. Київська, 8, р/р № в АБ “Укргазпромбанк” м. Києва, МФО 320843), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НТСЕРВІС” (, місцезнаходження: юридична адреса: 03057 м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, р/р 01 в АБ “Національні інвестиції” м. Києва, МФО: 300498) суму основного боргу –100 200 (сто тисяч двісті) грн. 00 коп., суми пені –4 776 (чотири тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 66 коп., 3 % річних у розмірі 765 (сімсот шістдесят п’ять) грн. 91 коп., витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 010 (п’ять тисяч десять) грн. 00 коп., а також 1 107 (одна тисяча сто сім) грн. 53 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Станік С.Р.