ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №11/4684адм
"19" вересня 2008 р., 15 год. 00 хв.           м. Черкаси
Господарський суд Черкаської області в складі судді Довганя К.І., при секретарі судового засідання Захаровій А.Г. за участю представників: ДПІ у м. Черкаси –Долецький А.І. за довіреністю, приватного підприємства «Алміна –М»–Кульчицький С.О., Татарінов О.С. за довіреностями, розглянувши у відкритому засіданні матеріали подання Державної податкової інспекції у м. Черкаси про продовження строку повного адміністративного арешту активів приватного підприємства «Алміна-М»та накладення арешту на його рахунки в установах банку,
Керівник податкового органу –начальник ДПІ у м. Черкаси просить продовжити повний адміністративний арешт активів приватного підприємства «Алміна-М», що був застосований згідно рішення від 17.09.2008р. та накласти арешт на його рахунки в установах банку.
В обґрунтування подання податковий орган послався на те, що звільнення активів з-під адміністративного арешту призведе до їх зникнення або знищення, оскільки платник податку не надає допускає перевіряючи до проведення перевірки дотримання ним законодавства у сфері готівкового та безготівкових розрахунків.
В судовому засіданні представник податкового органу підтримав подання з підстав викладених у ньому та крім продовження терміну адмінарешту активів платника податку просив накласти арешт на його рахунки в установах банку.
Представники платника податків проти задоволення подання заперечили, пославшись на незаконність самої перевірки та рішення про застосування повного адмінарешту активів. На їх думку, податковим органом при проведені перевірки були порушені норми чинного законодавства, а саме про її проведення платник не був повідомлений за 10 днів, та порушено періодичність проведення таких перевірок, оскільки остання перевірка проводилась лише 25.07.2008 р.
Суд заслухавши представника податкового органу та платника податку, дослідивши додані до подання матеріали приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
28 серпня 2008 р. на виконання план-графіку перевірок, затвердженого начальником ДПА України у Черкаській області на підставі направлень на перевірку дотримання платником податку порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю патентів та ліцензій №005412 від 28.08.2008 р. виданого старшому державному податковому ревізору-інспектору ДПА України в Черкаській області Прудному Є.В., №005427 від 28.08.2008 р. виданого головному ому державному податковому ревізору-інспектору ДПА України в Черкаській області останні прибули за адресою м. Черкаси, вул..Лісна,1- місцем знаходження ресторану, у якому платник податків здійснює діяльність із застосуванням реєстратора розрахункових операцій.
Після того як перевіряючи зайшли то приміщення ресторану та надали директору платника податків Щербініну М.І. направлення на перевірку останній відмовився допустити перевіряючих до перевірки та зробив відповідний запис про це на зворотному боці направлень. Перевіряючими було складено акт від 28.08.2008 р. №020626 у якому ними зроблено запис про недопущення їх до проведення перевірки.
Відповідно до п.п. 9.1.1. п. 9.1 ст. 9 Закону №2181 адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.
Відповідно до п. г п.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Закону 2181 арешт активів може бути застосовано, якщо з’ясовується одна з таких обставин:
г) платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування;
Відповідно до п.п.9.3.3., 9.3.9 п.9.3 ст. 9 Закону 2181 арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, за винятком випадків, коли власника заарештованих активів не встановлено (не виявлено), - у цьому випадку такі активи перебувають під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законодавством для визнання їх безхазяйними, або у разі коли такі активи є такими, що швидко псуються, - протягом граничного строку, визначеного законодавством, після якого вони підлягають продажу за процедурою, встановленою статтею 10 цього Закону.
Керівник відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням, а суд повинен прийняти відповідне рішення протягом 48 годин від моменту отримання зазначеного звернення.
Строки, визначені цим підпунктом, не включають години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на підставі рішення суду в порядку, передбаченому законодавством.
Стаття 11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.
Згідно із ст. 11-1 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом №265/95-ВР, вважаються позаплановими перевірками.
Статтею 11-2 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:
1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;
2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.
Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.
В частині 1 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(далі –Закон №509) встановлено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків і зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об’єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.
Таким чином, ст.. 11-1 Закону №509 визначає підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових та позапланових виїзних перевірок лише стосовно своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов’язкових платежів). Оспорюванню перевіркою посадові особи другого відповідача здійснювали свої повноваження щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єкта підприємницької діяльності.
В преамбулі Закону №265/95-ВР вказано, що: «цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Отже, у питаннях застосування реєстраторів розрахункових операцій Закон №265/95-ВР є спеціальним. Інші акти законодавства, у тому числі й Закон України "Про державну податкову службу в Україні", застосовуються тільки в тій частині, що не врегульована Законом «Про РРО».
Здійснення податковими органами контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків врегульовано ч.1 ст. 15 Закону №265/95-ВР, якою зазначено, що контроль за додержанням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України, шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.
Таким чином суд вважає, що ДПА в Черкаській області правомірно та в межах існуючих повноважень прийнято План проведення перевірок застосування реєстраторів розрахункових операцій, торгових патентів та правил реалізації і зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів на листопад 2007 року (затверджений в.о. голови ДПА в Черкаській області 19.10.2007 р.) та видані працівникам відділу оперативного контролю ДПА в Черкаській області направлення на перевірку позивача, які оформлені згідно з вимогами розпорядження ДПА України “Про посвідчення на перевірку” №89-р від 20.05.1997 р. та зареєстровані в журналі обліку видачі посвідчень на перевірку.
Оcкільки прийняття наказу на проведення планової перевірки щодо дотримання вимог Закону №265/95-ВР чинним законодавством не передбачений, то під час перевірки РРО посадовим особам, які здійснюють перевірку, необхідно надавати направлення на перевірку, що і було зроблено перевіряючи ми.
В той же час, приймаючи рішення щодо заявленого подання, суд виходить з того, що застосований до платника податку повний адміністративний арешт його активів є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу. Закон №265/95-ВР, дотримання приписів якого було предметом перевірки, не є законом про оподаткування, а можливість застосування за результатами такої перевірки штрафних(фінансових) санкцій не може призвести до наявності податкового боргу.
Оскільки відповідно до приписів ст.9 Закону №2181 адміністративний арешт активів платника податку може бути застосований лише у якості виключного способу можливості погашення його податкового боргу, то застосований ДПІ у м. Черкаси за рішенням від 17.09.2008 р. повний адміністративний арешт активів ПП. «Алміна-М»суперечить цим нормам.
За таких обставин подання податкового органу щодо продовження повного арешту активів платника податку та арешт коштів на його рахунках в установах банку є не обґрунтованим, та таким, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст.94, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні подання відмовити          повністю.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Про апеляційне оскарження постанови може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                          К.І.Довгань