ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2008 р.

Справа № 20/135-08-2424

За позовом Громадської організації "Антикорупційний комітет";

до відповідача: Підприємства "Томатекс" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

про зобов'язання виконати певні дії

За зустрічним позовом: Підприємства "Томатекс" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача: Громадської організації "Антикорупційний комітет"

про визнання права

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

Від Громадської організації "Антикорупційний комітет": Медвєдєва О.Г., діюча за дов. б/н від 25.06.2008 року.

Від підприємства "Томатекс" у вигляді ТОВ: Фатєєва І.В., діюча за дов. б/н від 24.06.2008 року.

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Громадська організація «Антикорупційний комітет» звернулася до господарського суду Одеської області із позовною заявою про спонукання Підприємства «Томатекс»у вигляді ТОВ припинити порушення природоохоронного законодавства, яке полягає у незаконному проектуванні та будівництві Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристично –дайвінговим центром у районі 10-ї станції Великого Фонтану у м. Одесі за адресою: вул. Червоних Зір (Красних Зорь), 2 –а.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що проектування та будівництво Підприємством «Томатекс» у вигляді ТОВ будівель і споруд у стометровій, від зрізу води зоні узбережжя Чорного моря порушує, по-перше, надані ст. 50 Конституції України права на належне екологічне природне середовище, по-друге, вимоги Державних будівельних норм № 360-92, а, по-третє, підприємство здійснює будівельні роботи із порушенням цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач проти позову заперечує з підстав правомірності своїх дій, а також звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати право Підприємства «Томатекс» у вигляді ТОВ на проектування і будівництво Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристичним дайвінговим центром, на земельній ділянці площею 0,6136 га, розташованій на 10 станції Великого Фонтану у м. Одесі по вул. Червоних Зір, 2-а, що знаходиться у користуванні Підприємства «Томатекс» у вигляді ТОВ на підставі Договору оренди землі, посвідченого Чужовською Н.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Р№ 859, який було зареєстровано 13.06.2008р. у Одеській регіональній філії Центру ДЗК за № 43., без зміни існуючого цільового призначення земельної ділянки, а також визнати право Підприємства “Томатекс” у вигляді ТОВ здійснити проектування та будівництво Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристичним дайвінговим центром на вказаній земельній ділянці, що розташована у стометровій від зрізу води зоні узбережжя Чорного моря, як на ділянці, на яку не розповсюджується заборона будівництва у трикілометровій зоні узбережжя Чорного моря будівель, споруд та комунікацій у приморських прибережених смугах шириною менше ніж 100 метрів від зрізу води, а у приморських зонах за наявності пляжу - менше 100 метрів від його суходільної границі, передбачена п. 10.17. ДБН 360-92 “Про планування та забудову територій”.

У відзиві на зустрічну позовну заяву первісний позивач ГО „Антикорупційний комітет” зазначив, що земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво, знаходиться в прибережній смузі моря, на відстані менш ніж 100 метрів від урізу води, у відповідності до ст.90 Водного кодексу України, на даній ділянці заборонені усі види будівництва, а про факт затвердження рішенням Одеської міської Ради №336-V від 29.09.2006р. містобудівного обґрунтування нової забудови в районі 10 –ї станції Великого Фонтану у м. Одесі, погодженого рішенням виконкому Одеської міської Ради № 498 від 18.09.2006р., йому не відомо.

Дослідивши надані докази та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею І –ОД № 004246 від 29.12.2001р., виданого на підставі рішення Одеської міської Ради від 28.12.2001р. № 3063 –ХХІІІ, у користування Підприємству «Томатекс»у вигляді ТОВ надана земельна ділянка площею 0,6136 га, що розташована у районі 10 –ї станції Великого Фонтану, вул. Червоних Зір, 2-а у м. Одесі, з цільовим призначенням –для експлуатації та обслуговування будівель рятувально–водолазної станції з елінгом та допоміжними приміщеннями.

Рішенням № 89 від 19.05.2006р. виконкомом Одеської міської Ради Підприємству «Томатекс»у вигляді ТОВ наданий дозвіл на проектування та будівництво на вказаній ділянці Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристично-дайвінговим центром.

Будівництво цього комплексу передбачається також у Містобудівному обґрунтуванні нової забудови в районі 10 –ї станції Великого Фонтану у м. Одесі, погодженому рішенням виконкому Одеської міської Ради № 498 від 18.09.2006р., та затвердженому рішенням Одеської міської Ради № 336 від 29.09.2006р.

Земельна ділянка площею 0,6136 га, на якій здійснюється будівництво Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристично –дайвінговим центром, знаходиться у стометровій зоні від зрізу води, зоні узбережжя Чорного моря.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов’язані забезпечувати використання земель за цільовим призначенням.

07.06.2006р. Підприємство «Томатекс»у вигляді ТОВ звернулося до Одеської міської Ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки із зміненим цільовим призначенням –під будівництво та експлуатацію Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристично –дайвінговим центром (лист вих. № 95 від 07.06.2006р.).

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на дев’ять категорій:

1) землі сільськогосподарського призначення;

2) землі житлової та громадської забудови;

3) землі природно –заповідного та іншого природоохоронного призначення;

4) землі оздоровчого призначення;

5)          землі рекреаційного призначення;

6)          землі історико –культурного призначення;

7)          землі лісогосподарського призначення;

8) землі водного фонду;

9) землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Стаття 51 Розділу 9 Земельного кодексу України передбачено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Тобто, якщо земельна ділянка була надана для розміщення об'єкту чи для використання в межах будь-якої категорії відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України, але через якийсь час там було розташовано інший об'єкт чи вона використовується по іншому, але в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в цьому випадку відсутнє.

У відповідності до державного акту на право користування земельною ділянкою від «29» грудня 2001р., серія І –ОД № 004246, земельна ділянка була надана Підприємству «Томатекс» у вигляді ТОВ для використання в межах відповідної категорії земель –рекреаційної –експлуатації та обслуговування будівель водолазно–рятувальної станції з елінгом та допоміжними приміщеннями.

07.03.2008р. між Підприємством «Томатекс» у вигляді ТОВ та Одеською міською радою був підписаний Договір оренди землі, посвідчений Чужовською Н.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Р№ 859, який було зареєстровано 13.06.2008р. у Одеській регіональній філії Центру ДЗК за № 43.

Згідно із даним Договором оренди землі Підприємству «Томатекс» у вигляді ТОВ надається у строкове, платне володіння, користування земельна ділянка площею 6136 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Червоних Зір, 2-а (район 10-ої станції Великого Фонтану), згідно з планом земельної ділянки, що є невід’ємною частиною Договору оренди землі.

Пунктом 2.1. вищевказаного договору встановлюється, що земельна ділянка площею 6136 кв. м. надається Підприємству «Томатекс» у вигляді ТОВ для подальшого проектування, будівництва та експлуатації Багатофункціонального берегозахісного комплексу з рятувальною станцією та туристичним дайвінговим центром.

Тобто, роботи з проектування та будівництва на вищезазначеній земельній ділянці площею 0,6136 га за адресою: м. Одеса, вул. Червоних Зір (Красних Зорь), 2-а, виконувались та виконуються Підприємством «Томатекс» у вигляді ТОВ з суворим дотриманням діючого законодавства.

За цих обставин суд вважає, що згідно з діючим законодавством, використання земель не за цільовим призначенням відсутнє.

У відповідності до п. 10.17. ДБН 360 –92 у трикілометровій зоні узбережжя Азовського та Чорного морів забороняється будівництво будівель, споруд та комунікацій у приморських прибережних смугах шириною менше ніж 100 метрів від урізу води, а у приморських зонах за наявності пляжу –менше 100 метрів від його суходільної границі.

Із змісту п. 10.17. ДБН 360-92 випливає, що цим пунктом регулюється питання розміру водоохоронних зон та режиму господарської діяльності у їх межах.

Відповідно до ст.58 Земельного кодексу України водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних об’єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойомів, їх розміри визначаються за проектами землеустрою.

Відповідно до ст.87 Водного кодексу України водоохоронні зони є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється, зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 60 Земельного кодексу України у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойомів з метою охорони поверхневих водних об’єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Стаття 1 Водного кодексу України визначає прибережну смугу як частину водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойомів, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Ст. 62           Земельного кодексу України та ст. 90 Водного кодексу України забороняють у прибережних захисних смугах уздовж морів здійснення наступних видів господарської діяльності: влаштування полігонів побутових та промислових відходів і накопичувачів стічних вод; влаштування вигребів для накопичення господарсько –побутових стічних вод об’ємом понад 1 кубічний метр на добу; влаштування полів фільтрації та створення інших споруд для приймання і знезаражування рідких відходів; застосування стійких та сильнодіючих пестицидів.

Із урахуванням вищенаведеного суд робить висновок про те, що п. 10.7. ДБН 360 –92 встановлюється заборона будівництва будівель та споруд лише у прибережних захисних смугах шириною менше ніж 100 метрів від урізу води, а у приморських зонах за наявності пляжу –менше 100 метрів від його суходільної границі.

Згідно зі ст. 60 Земельного кодексу України розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів –з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Виконавчі комітети місцевих Рад зобов’язані доводити до відома населення, всіх зацікавлених організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях.

Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486. Відповідно до п. п. 4, 5, 10 вищевказаного Порядку водоохоронні зони встановлюються вздовж морів та інших водойомів, розміри та межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно –технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання. На землях міст розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Із вищенаведених норм законодавства випливає, що водоохоронні зони та прибережні смуги у їх межах встановлюються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів за проектами відведення, які полягають затвердженню виконавчими комітетами рад.

Як вбачається з листа Одеського міського управління земельних ресурсів від 16.07.2008р. №2-7-05/1966, на ділянці узбережжя, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Червоних Зір, 2-а (район 10-ої станції Великого Фонтану), прибережна захисна смуга не встановлена.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Будь-яких доказів встановлення прибережної захисної смуги на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні Підприємства „Томатекс” у вигляді ТОВ позивачем по первісному позову, в порушення ст.33 ГПК України, не надано.

Крім цього, при встановленні прибережної захисної смуги на ділянці узбережжя, на якій розташована земельна ділянка Підприємства „Томатекс” у вигляді ТОВ, мають бути враховані конкретні умови забудови, отже наявність на ділянці будівлі рятувально-водолазної станції з елінгом та допоміжними приміщеннями, та містобудівна документація, що передбачає будівництво Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристичним дайвінговим центром.

Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту права, передбаченим ст.16 ЦК України, є, зокрема, визнання права.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги Підприємства «Томатекс»у вигляді ТОВ ґрунтуються на чинному законодавстві, у зв’язку з чим підлягають задоволенню шляхом визнання права.

Приймаючи до уваги вищевикладене, у позовних вимогах ГО «Антикорупційний комітет»про спонукання Підприємства «Томатекс»у вигляді ТОВ припинити порушення природоохоронного законодавства, яке полягає у незаконному проектуванні та будівництві Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристично –дайвінговим центром у районі 10 –ї станції Великого Фонтану у м. Одесі за адресою: вул. Червоних Зір (Красних Зорь), 2 –а, слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи, що сторонами не заявлялися вимоги про відшкодування державного мита та ІТЗ судового процесу, у суду відсутні підстави для покладення витрат на ГО «Антикорупційний комітет», у відповідності зі ст.49 ГПК України, разом з тим, суд зазначає, що позивач по зустрічному позову не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд, -

вирішив:

1.          Зустрічну позовну заяву Підприємства “Томатекс” у вигляді ТОВ задовольнити.

2.          Визнати право Підприємства «Томатекс»у вигляді ТОВ на проектування і будівництво Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристичним дайвінговим центром, на земельній ділянці площею 0,6136 га, розташованій на 10 станції Великого Фонтану у м. Одесі по вул. Червоних Зір, 2 –а, що знаходиться у користуванні Підприємства «Томатекс»у вигляді ТОВ на підставі Договору оренди землі, посвідченого Чужовською Н.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Р№ 859, який було зареєстровано 13.06.2008р. у Одеській регіональній філії Центру ДЗК за № 43., без зміни існуючого цільового призначення земельної ділянки.

3.          Визнати право Підприємства “Томатекс” у вигляді ТОВ здійснити проектування та будівництво Багатофункціонального берегозахісного комплексу із рятувальною станцією та туристичним дайвінговим центром на вказаній земельній ділянці, що розташована у стометровій від урізу води зоні узбережжя Чорного моря, як на ділянці, на яку не розповсюджується заборона будівництва у трикілометровій зоні узбережжя Чорного моря будівель, споруд та комунікацій у приморських прибережених смугах шириною менше ніж 100 метрів від урізу води, а у приморських зонах за наявності пляжу - менше 100 метрів від його суходільної границі, передбачена п. 10.17. ДБН 360-92 “Про планування та забудову територій”.

4.          У задоволенні первісного позову ГО «Антикорупційний комітет»відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Щавинська Ю.М.