ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р.

№ 2-2/11758.1-2007 (2-9/1400-2006, 2-9/7945-2005)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Приватного підприємства "Ремсервіс", яке змінило назву на "Українська верстатобудівна компанія Салвер"

на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2008 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 року

у справі

№ 2-2/11758.1-2007

за позовом

Приватного підприємства "Ремсервіс"

до

Закритого акціонерного товариства "Крим-Лада"

про

Стягнення 10543,18 грн.

за участю представників:

позивача: не з'явились

відповідача: Новікової І.М.

встановив:

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням господарського суду Автономної республіки Крим від 26 лютого 2008 року (суддя Толпиго В.І.) в позові відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 року (Волков К.В., Дугаренко О.В., Черткова І.В.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Приватне підприємство "Українська верстатобудівна компанія Салвер" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки судами при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що між сторонами був укладений договір від 27 серпня 2003 року № 12/08-03, у виконання зобов'язань за яким, позивач за накладною № 151-а від 29 серпня 2003 року за дорученням від 3 січня 2003 року № 016, відпустив відповідачеві запасні частини на суму 7658,40 грн.

Суди встановили, що довіреність від 3 січня 2003 року № 016, на яку посилається позивач, як на доказ отримання відповідачем матеріальних цінностей за накладною № 151-а, не відповідає типовій формі довіреності, затвердженої Міністерством статистики України, не відповідає вимогам Інструкцію про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Міністерством фінансів України наказом № 99 від 16 травня 1996 року та не є довіреністю встановленого зразка на отримання ТМЦ і не є доказом отримання товару уповноваженою особою філії відповідача.

Також судами встановлено, що документ під назвою “Накладна № 151а” від 29 серпня 2003 року не містить кодів ЗКПО відправника і одержувача, підстави господарської операції, через кого отримано, яка матеріально-відповідальна особа отримала товар, не містить обов'язкових для заповнення даних, встановлених наказом Міністерства статистики України № 193 від 21 червня 1996 року для первинного документа “Накладна-вимога на відпуск матеріалів” та не є належним доказом отримання товару уповноваженою особою відповідача.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивач не надав суду належних доказів отримання уповноваженою особою відповідача товару за договором № 12/08-03 від 27 серпня 2003 року за накладною № 151-а, у зв’язку з чим підстав для задоволення позову не вбачається.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм законодавства при прийнятті рішення і постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2008 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 року у справі № 2-2/11758.1-2007 залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства "Українська верстатобудівна компанія Салвер"–без задоволення.

Головуючий суддя                                                   О. Кот

судді:                                                   С. Владимиренко

С. Шевчук