ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008 р.

№ Б-4857/2-25 (Б4857/2-30)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючий-доповідач)

Коваленка В.М.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Фрегат»

на ухвалу

та постанову

господарського суду Харківської області від 20.02.2008

Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2008

у справі

господарського суду

№ Б-4857/2-25

Харківської області

за заявою

товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Фрегат»

про визнання банкрутом

колективного сільськогосподарського підприємст-ва ім. Калініна

в судовому засіданні взяли участь представники :

від заявника

не з’явився

від боржника

не з’явився

В С Т А Н О В И В :

в провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №Б-4857/2-25 за заявою ТОВ «Фрегат»(далі –кредитора) про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна (далі –боржника).

Постановою господарського суду Харківської області від 06.08.2001 КСП ім. Калініна було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.02.2008 усунуто Полтєву Людмилу Олексіївну від виконання обов'язків ліквідатора боржника, зобов’язано голову комітету кредиторів скликати збори комітету, на яких вирішити питання щодо надання суду пропозицій відносно нової кандидатури ліквідатора Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, зобов’язано комітет кредиторів, державний орган з питань банкрутства надати суду пропозиції щодо кандидатури ліквідатора боржника, відмовлено у задоволенні клопотання кредитора про стягнення з Полтєвої Л.О. штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Полтєва Л.О. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати зазначену ухвалу, а кредитор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив частково скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2008 апеляційну скаргу ТОВ «Фрегат»задоволено частково, апеляційну скаргу Полтєвої Л.О. задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 20.02.2008 скасовано, справу передано до суду першої інстанції на стадії розгляду звіту ліквідатора.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, кредитор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції та доповнити ухвалу суду першої інстанції, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, а зокрема, статей 24, 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі –Закону), статті 83 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Статтею 4-1 ГПК України передбачено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Крім того, вони розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом, а за приписами частини 4 статті 24 Закону господарський суд в ліквідаційній процедурі розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Згідно з частинами 8, 9 статті 3-1 Закону невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, що завдало значної шкоди боржнику чи кредиторам, може бути підставою для анулювання його ліцензії. Про невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого, господарський суд може винести ухвалу, яка направляється державному органу з питань банкрутства. Невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором ТОВ "Фірмою "Фрегат" подано скаргу на дії ліквідатора Полтєвої Л.О., мотивуючи тим, що вона незаконним шляхом погасила заборгованість по заробітній платі працівників боржника шляхом передачі майна боржника третій юридичній особі, створеній працівниками боржника відповідно до договору та акту приймання-передачі майна, незаконно передала незавершені будівництвом газові мережі, як об'єкт комунальної інфраструктури не в комунальну власність, а ВАТ "Харківгаз", що вона систематично не виконувала вимоги ухвал суду у процедурі банкрутства.

Задовольняючи частково скаргу на дії ліквідатора, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність обраного ліквідатором способу погашення заборгованості працівників боржника шляхом передачі майна юридичній особі, створеній зазначеними працівниками, яка є за своїм статусом громадською організацією та відхилив доводи скаржника про можливість стягнення з боржника штрафу за неналежне виконання обов'язків ліквідатора.

В ході апеляційного розгляду судом було встановлено належне подання звітів ліквідатором про виконану роботу та погодження комітету кредиторів дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури (том 9, а.с.170) та належність передачі майна працівникам боржника в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі згідно акту приймання-передачі від 23.05.2003 представнику працівників боржника Пащенко А.П., відповідно до протоколу зборів працівників від 14.05.2003 (том 8, а.сю.78-80), узгодження таких дій ліквідатором з Лозівською райдержадміністрацією.

При цьому колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками апеляційного суду про те, що чинним законодавством про банкрутство не обмежуються способи погашення заборгованості по заробітній платі, а передача майна боржника в подальшому юридичній особі, яка зареєстрована як громадська організація відповідно до статті 86 Цивільного кодексу України не перешкоджає здійсненню підприємницької діяльності юридичною особою, яка зареєстрована як непідприємницьке товариство (споживчий кооператив, об'єднання громадян).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно акту від 24.12.2002, а також авізо без номера та дати (а.с. 41, 42, т. 13) ліквідатором Полтєвою Л.О. було безоплатно передано на баланс Лозівської філії ВАТ „Харківгаз” майно загальною балансовою вартістю 182829,16 грн.

Судом апеляційної інстанції не було звернуто уваги на те, що передача майна, яке є об'єктом соціальної інфраструктури відбулася не органу комунальної власності, а господарському товариству. Обставини залучення ліквідатором органу комунальної власності до передачі об'єкту соціальної інфраструктури –незавершеного будівництва газопроводу по газифікації двох 16-квартирних будинків судами не досліджувались коли, з яких підстав та кому було передано зазначене майно загальною балансовою вартість 182829,16 грн., також судом не встановлювалось погодження комітетом кредиторів таких дій по відчуженню майна.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону (в редакції на момент передачі спірного майна) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

З врахуванням викладеного постанову апеляційного суду в цілому не можна вважати законною та обґрунтованою, як і ухвалу суду першої інстанції, прийняту за наслідком розгляду скарги на дії ліквідатора, тому вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд на стадії ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та прийняти судовий акт з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Фрегат»задовольнити частково.

2.          Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2008 та ухвалу господарського суду Харківської області від 20.02.2008 скасувати, справу №Б-4857/2-25 направити на новий судовий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Головуючий Л. Катеринчук

Судді                                                                        В. Коваленко

Н. Ткаченко