ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"04" квітня 2008 р. № 02-03/

Суддя Рябцева О.О. розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-промислова група “Столиця”, м. Київ

до          1. Комунального підприємства Броварської міської ради “Броварське бюро технічної інвентаризації”, Київська обл., м. Бровари

2. Броварської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області, Київська обл., м. Бровари

3. Брокерська контора № 12 (приватне підприємство “Марва”), м. Київ

про                     визнання права власності

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п. 4, 5. ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Звертаючись до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно позивач зазначає відповідачами: 1. Комунальне підприємство Броварської міської ради “Броварське бюро технічної інвентаризації”, 2. Броварську об’єднану державну податкову інспекцію в Київській області, 3. Брокерську контору № 12 (приватне підприємство “Марва”). Проте, позивачем у позовній заяві зазначено, що комунальним підприємством Броварської міської ради “Броварське бюро технічної інвентаризації” зареєстроване право власності за позивачем, чим порушено вимоги чинного законодавства. Отже, позивачем у позовній заяві суперечливо викладені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги до Комунального підприємства Броварської міської ради “Броварське бюро технічної інвентаризації”, оскільки дії відповідача-1 свідчать про визнання ним за позивачем права власності, проте вважаючи, що цими діями порушуються вимоги законодавства, позивач просить суд визнати право власності. Позивачем у позовній заяві не зазначено, які дії Броварської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області та Брокерської контори № 12 (приватне підприємство “Марва”) свідчать проте, що вони оспорюють чи не визнають право власності позивача на спірне майно. Також позивачем у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують ухилення Броварської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області від нотаріального посвідчення Біржової угоди договору купівлі-продажу від 29.09.2006 р. Крім того, позивачем у позовній заяві взагалі не зазначено вартості майна, на яке позивач просить суд визнати право власності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з п.п. “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами згідно Закону України від 25.03.2005р. № 2505 –IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” із позовних заяв майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 102 грн. до 25500грн.) також згідно з п.п. “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” із позовних заяв немайнового характеру справляється державне мито у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 грн.).

Пунктом 32 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року N 15 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 1993 р. за N 50, встановлено, що з позовних заяв про право власності на майно, про визнання недійсними договорів відчуження майна, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна і про витребування спадкоємцями належної їм частки майна державне мито сплачується виходячи із вартості розшукуваного майна або його частки.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки платіжною квитанцією від 04.03.2008 р. позивачем до Державного бюджету України сплачено 85,00 грн. державного мита.

Таким чином, платіжна квитанція від 04.03.2008 р. не може бути документом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому розмірі.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Гсподарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 9 аркушах –в першу адресу.

Суддя Рябцева О.О.