ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" липня 2008 р. Справа № 18/6

За позовом Приватне підприємство "Профіт"

до відповідача Приватне підприємство "Концерн Патріот"

про визнання договорів недійсними

Суддя Гудак А.В.

Представники:

Від позивача : представник Ярощук М.К. № б/н від 01.01.08 р.

Від відповідача : представник Недашківська К.М. № б/н від 01.01.08 р.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Приватне підприємство “Профіт” ( м.Київ) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом про визнання недійсними договорів купівлв-продажу металопрокату№ 2-25 від 25 січня 2006 року № 2 від 03 січня 2007 року укладених з приватним підприємством “Концерн Патріот” ( м.Рівне).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відзначивши, що вищезазначені договори вчинені від імені ПП “Профіт” - Бондарем Сергієм Володимировичем , який є неуповновваженою особою щодо вчинення правочин від імені сторони, яку він представляє, що в свою чергу є порушенням приписів ст.ст. 92, 203, 207 Цивільного кодексу України. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. В судовому засіданні відзначив, що під час укладення та виконання оспорюваних договорів Бондар С.В. надав довіреність, виписану Малашом М. С. та наказ № 1/010906 від 01.09.2006 р., яким Бондаря С.В. призначено комерційним директором. Додатково зазначає, що оспорювані договори виконані, претензій зі сторони ПП “Профіт” не виставлялися, за наслідками виконання договорів виконані законодавчі вимоги щодо належного виконання договірних зобов”язань та відображення їх в фінансовій звітності. В обгрунтування своїх заперечень надав суду копію довіреності від 01.09.2006 року, видану директором ПП “Профіт”М.С. Малашем для виконання предтавницьких функцій Бондарем С.В. та копію наказу від 01.09.2006 р. №1/010906 про призначення останнього комерційним директором, копії видаткових та податкових накладних, копії виписок банківської установи щодо здійснення оплат за поставлені партії металопрокату згідно договорів № 2-25 від 25 січня 2006 року № 2 від 03 січня 2007 року. За наведених обставин, вважає позов неогрунтованим і просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, давши оцінку всім наявним доказам по справі, судом встановлено.

Між приватним підприємством “Профіт” (м.Київ) та приватним підприємством “Концерн Патріот” ( м.Рівне) укладено договори купівлі-продажу металопрокату № 2-25 від 25.01.2006 року та № 2 від 03.012007 року. Від імені постачальника (позивача) у п.8 договорів зазначено - директор Малаш М.С. від імені покупця ( відповідача) –директор Барташук В.В.

Однак, зі сторони приватного підприємства “Профіт” замість директора Малаша М.С. договори були підписані Бондарем С.В., зі сторони приватного підприємства “Концерн Патріот” договори були підписані директором Барташук В.В. Підставою для підписання вищезазначених договорів Бондарем С.В. пред”явлення директору ПП “Концерн Патріот” Барташуку В.В. довіреності, виданої директором Малашем С.М. на представництво інтересів ПП “Профіт” перед підприємствами з правом укладення та виконання господарських договорів та наказ № 1/010906 від 01.09.2006 року про призначення його комерційним директором, підписаний Малашем М.С.

Відповідно до ст. 237 Цивільного кодексу України представництво є цивільним правовідношенням, на підставі якого одна особа ( представник) набуває і здійснює в інтересах і від імені іншої особи, яку вона представляє, права та обов”язки з метою вчинення правочинів у межах, установлених для представника, або наданих йому повноважень.

За змістом ч.2 ст.244 ЦК України представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Таке представництво виникає унаслідок видання виконавчим або компетентним органом юридичної особи акта (наказу) про призначення на посаду, пов”язану зі зідйсненням представницьких функцій, зокрема на укладення угод. Відповідно до положення ч.3 статті 244 ЦК України довіреність –це письмовий документ, що видається однією особаю іншій особі. Статтею 246 Цивільного кодексу України визначено,що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом її керівника і завіряється печаткою цієї юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що директором ПП “Профіт”М.С. Малашем видана довіреність від 01.09.2006 року, для виконання представницьких функцій Бондарем С.В. та наказ від 01.09.2006 р. №1/010906 про призначення останнього комерційним директором. ( а.с.33-а.с.34 том 1).

Окрім того, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання оспорюваного договору № 2-25 від 25.01.2006 р.:

в липні 2006 року Приватне підприємство “Профіт” відпустило Приватному підприємству “Концерн Патріот” товарно-матеріальні цінності на загальну суму 853 786, 16 грн., що підверджується видатковими та податковими накладними за липень 2006 року, грн. ( а.с. 122,124,126,128,130,132,134,136,138,140,142 том 111, а.с. а.с.114,116,118,120 том 111);

в серпні 2006 року відпустило” товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 052 951,22 грн. на підставі видаткових та податкових накладних за серпень 2006 року, ( а.с.а.с. 78,80,82,84,86,88,90,92,94,96,98,100,102,104,106,108,110,112 том 111);

в вересні 2006 року відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 729 115,85 грн.,що підтверджується видатковими та податковими накладними за вересень 2006 року, грн.(а.с.а.с. 52,54,56,58,60,62,64,66,68,70,72,74,76 том 111);

в жовтні 2006 року відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1730390,24 грн. , що підтверджується видатковими та податковими накладними за жовтень 2006 року, грн. ( а.с.а.с. 2,4,6,8,22,24,26,30,32,34,36,38,40,42,44,142,144,146,148,150 том 111);

в листопаді 2006 року відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 435 980,00 грн. , що підтверджується видатковми та податковими накладними за листопад 2006 року(а.с.а.с.94,96,98,100,102,,104,106,108,110,112,116,118,120,122,124,126,128,130,132,134,136,138,140 том 11);

в грудні 2006 року відпустило ТМЦ на загальну суму 1 394 220,00 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними за грудень 2006 року. ( а.с.а.с. 54,5658,,60,60,62,64,66,68,70,72,74,76,78,80,82,84,86,88,90,92 том 11).

На виконання оспорюваного договору № 2 від 03.01.2007 року:

в січні 2007 року Приватне підприємство “Профіт” відпустило Приватному підприємству “Концерн Патріот” товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковими та податковими накладним за січень 2007 року.( а.с.а.с. 26,32,34,52 том 11);

в лютому 2007 року відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 255 758,00 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладнихми за лютий 2007 року.(а.с.а.с. 2,4,8,10,14,16,18,20,22,24 том 11, а.с.а.с.140, 142,144,146,148,150 том 11);

в березні 2007 року відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 558762,00 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними за березень 2007 року.( а.с.а.с. 122,124,126,128,130,132,134,136,138 том 1);

в квітні 2007 року відпустилотоварно-матеріальні цінності на загальну суму 1340544,02 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними за квітень 2007 року. ( а.с.а.с. 82,,84,86, 93,94, 103, 104, 112,114,116,118, 120 том 1);

в травні 2007 року” відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 560497,50 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними за травень 2007 року. ( а.с. а.с.68, 70, 72, 74, 76,78,80 том 1) ;

в червні 2007 року відпустило товарно-матеріальні цінності на загальну суму 737 203,17 грн., що підтверджуються видатковими та податковими накладними за червень 2007 року. ( а.с. 48 - а.с. 67 том 1).

Всього в липні 2006 року – червні 2007 року Приватне підприємство “Профіт” відпустило Приватному підприємству “Концерн Патріот”по осопорюваних договорам металопрокату на загальну суму 12 665 824,49 грн.

Розрахунки за отриманий металопрокат по оспорюваним договорам № 2-25 від 25.01.2006 року та № 2 від 27.01.2007 року здійснювалися шляхом безготівкового перерахування коштів приватного підприємства “Концерн Патріот” на банківський рахунок приватного підприємства “Профіт”, що підтвержується копіями банківських виписок ( а.с. 144- а.с.151 том 111, а.с. 1 - а.с.150 том V, а.с. 1- а.с. 146 т ом V1 ).

Сторонами не заперечується, виконання оспорюваних договорів приватним підприємством “Профіт” щодо поставлення металопрокату Приватному підприємству “Концерн Патріот” та здійснення останнім оплати.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. дво- та багатосторонні правочини визнаються договорами.

Стаття 215 Цивільного кодексу України визначає загальну підставу визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог закону щодо умов його дійсності, які встановлені ст.203 ЦК України. Зокрема, умовами чинності правочину є дотримання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ст.203 ЦК України:

1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

2. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4. правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

5.правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

6.правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України –якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зазначений правочин породжує права і обов”язки сторін, проте його дійсність знаходиться під загрозою, оскільки закон надає право відповідним особам заперечувати його в судовому засіданні.

Металопрокат, що виступав предметом купівлі-продажу по оспорюваних договорах не входить до переліку товарів, обіг яких обмежений або заборонений чинним законодавством. Здійснення операцій з продажу металопрокату не вимагає отримання від компетентних органів державної влади спеціальних дозволів.

Таким чином, зміст оспорюваних договорів не суперечить вимогам Цивільного кодексу України щодо укладення правочин та іншим актам цивільного законодавства.

Підписання Бондарем Сергієм Володимировичем від імені приватного підприємства “Профіт”договорів купівлі-продажу металопрокату № 2-25 від 25.01.2006року та № 2 від 03.01.2007року, документів, пов’язаних з їх виконанням відповідає приписам Цивільного кодексу України та здійснювалося в рамках інституту представництва.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що договори купівлі-продажу металопрокату № 2 від 03.01.2007р. та № 2-25 від 25.01.2006р. відповідають положенням Цивільного кодексу України, зокрема вчинені з дотриманням ст. 203, ст.ст.244,246 Цивільного кодексу України, їх укладення та виконання відбулося на підставі належним чином оформленої довіреності, призвело до настання відповідних передбачених наслідків. Дані господарські операпції були відображені у фінансовій ( податковій) звітності( а.с147 -а.с.150 том V, а.с. 1- а..19 том V1).

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявляючи позов, позивач зобов"язаний подати відповідні докази, які б свідчили про правомірність його вимог. Як слідує з матеріалів справи, заявляючи вимоги з приводу визнання договорів недійсними, позивачем не надано господарському суду належних доказів в обгрунтування заявленої вимоги. Доводи позивача не заслуговують уваги, оскільки спростовуються вищенаведеними обставинами справи та нормами цивільного законодавства.

За наведених обставин позов необгрунтований та задоволенню не підлягає.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.ст.49,811, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя

повний текст рішення підписано "______" липня 2008 року