ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"15" квітня 2008 р.                                                  Справа № 16/41

„12” год. „15” хв.

Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Фесюри М.В.,

при секретарі - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача – Асаулко О.О.,                                                                                                    від відповідача –не з’явився,

прокурор –не з’явився

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:           Прокурора Сосницького району в інтересах держави в особі

відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області

(м. Чернігів вул. Комінтерну,14)

До ВІДПОВІДАЧА:           Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Травневе”

(Чернігівська обл. Сосницький р-н с. Хлоп”яники вул. Колгоспна,15)

Про стягнення 4786,24 грн.

Заявлено позов про стягнення штрафних санкцій в сумі 4786,24 грн. за недотримання у 2004 - 2006 роках передбаченого законодавством нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Вимоги обґрунтовані приписами Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

На підтвердження вимог прокурор надав акти перевірок та вирок Сосницького районного суду.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що внаслідок проведеної органами досудового слідства виїмки документів підприємства останнє фактично доведене до банкрутства , не має можливості направити представника і тому просить розглянути справу за його відсутності.

На вимогу суду прокурором надані документи, які стосуються набрання вироком законної сили.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Відповідно п. 3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. № 314, робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Згідно форми № 10-ПІ “Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів” за 2004, 2005, 2006р. роки відповідачем були подані позивачу відомості про необхідність працевлаштування одного інваліда та про фактичне виконання нормативу у кількості одного робочого місця щорічно.

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 03.12.2007р. у справі № 1-87/07р. встановлено, що головний бухгалтер СТОВ „Травневе”, знаючи, що в 2004 –2006 роках в СТОВ „Травневе” не було створене одне робоче місце для працевлаштування інваліда, а особа , якій встановлена інвалідність, на підприємстві в цих роках не працювала, внесла до офіційних документів - державних статистичних звітів форми № 10-ПІ „Про зайнятість та працевлаштування інвалідів” за 2004 –2006 роки, які подавалися до відділення Фонду соціального захисту інвалідів в Чернігівській області, завідомо неправдиві відомості про створення робочих місць для інвалідів.

Вказаний вирок був оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області, який 24.01.2008р. виніс ухвалу про зміну вироку в частині призначеного покарання та звільнення засудженої від кримінальної відповідальності. Зі змісту мотивувальної частини ухвали слідує, що вина засудженої повністю доведена, однак вчинене діяння втратило суспільну небезпечність.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду в кримінальній справі, який набрав законної сили , є обов’язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та вчинене воно цією особою.

Таким чином, встановлене вироком суду діяння головного бухгалтера СТОВ „Травневе” доводить факт внесення завідомо неправдивих відомостей у подану позивачу звітність у 2004 –2006 роках, а відтак і факт невиконання передбаченого законом нормативу для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до наданих актів перевірок від 24.10.2007р. встановлено, що відповідач за нестворення робочого місця для працевлаштування інваліда у 2004-2006 роках мав сплатити штрафні санкції на загальну 4678 грн.

Позивачем нарахована пеня у розмірі 108,24 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Відповідно до п. 4 Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001р. № 1767, штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Згідно ч. 2 п. 11 зазначеного Порядку, у разі несплати штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду вживають заходів щодо їх стягнення у судовому порядку.

Суд враховує те, що про невиконання нормативу працевлаштування інвалідів та , відповідно, несвоєчасної сплати штрафних санкцій прокурору та позивачу стало відомо з часу набрання вироком законної сили, отже в їх діях відсутнє порушення строку звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Травневе”( код 03795075, Чернігівська обл. Сосницький р-н с. Хлоп”яники вул. Колгоспна,15) до державного бюджету (одержувач: державний бюджет Сосницького району, банк –отримувач ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, р/р 0473, КБК 50070000) заборгованість в сумі 4786,24 грн., в тому числі 4678 грн. штрафних санкцій та 108,24 грн. пені.

3.          Постанова набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі 15.04.2008р.

Суддя                                                                                                              М.В.Фесюра