ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 15/656-07

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І. –головуючого,

Дунаєвська Н.Г.,

Михайлюк М.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Приватної фірми "Валентина"

на постанову           Харківського апеляційного

господарського суду від 13.05.2008 року

у справі                                                  № 15/656-07

господарського суду                              Сумської області

за позовом                                                  Приватної фірми "Валентина"

до           Сумської міської ради

про          визнання права користування земельною

ділянкою

за участю представників:

позивача –          Мазнєвої С.Г., Маркевич В.В.

відповідача –          не з"явився

В С Т А Н О В И В:

Приватна фірма „Валентина” звернулася до господарського суду Сумської області із позовом до Сумської міської ради про визнання права приватної фірми „Валентина” на користування земельною ділянкою площею 0,05 га, розташованої за адресою: м. Суми, пл. Незалежності, 8; визнання права приватної фірми „Валентина” на оформлення права користування цією земельною ділянкою; зобов’язання Сумської міської ради укласти з приватною фірмою „Валентина” договір оренди зазначеної земельної ділянки в типовій формі, затвердженою рішенням Сумської міської ради №172-МР від 20.09.2006 року з наступними змінами та доповненнями.

Рішенням господарського суду Сумської області від 27.12.2007 року (суддя Резниченко Ю.О.) позовні вимоги приватної фірми „Валентина” задоволено повністю, визнано право приватної фірми „Валентина” на користування земельною ділянкою площею 0,05 га, яка розташована за адресою: м. Суми, пл. Незалежності, 8; визнано право приватної фірми „Валентина” на оформлення права користування земельною ділянкою площею 0,05 га, розташованої за адресою: м. Суми, пл. Незалежності, 8; зобов’язано Сумську міську раду укласти з приватною фірмою „Валентина” договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, пл. Незалежності, 8 площею 0,05 га в типовій формі, яка затверджена рішенням Сумської міської ради №172-МР від 20.09.2006 року з наступними змінами та доповненнями.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 року (судді: Токар М.В., Івакіна В.О., СіверінВ.І.) рішення господарського суду Сумської області від 27.12.2007 року скасовано, прийняте нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі Приватна фірма „Валентина" просить скасувати постанову апеляційної інстанції, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення" від 29.12.76 №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 № 4, від 25.12.92 № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Разом з тим, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, судом апеляційної інстанції зроблено висновок про те, що відповідно до приписів ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду перехід прав на земельну ділянку потребує додаткового укладення договору щодо цієї земельної ділянки. Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішень органу місцевого самоврядування. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази прийняття Сумською міською радою відповідного рішення, позовні вимоги приватної фірми „Валентина” задоволенню не підлягають.

Однак, такий висновок суду апеляційної інстанції є помилковим виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, 16.10.2006 року Позивач придбав за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу за №6612, у ТОВ „Торгівельний Дім „Альянс” нерухоме майно –нежитлове приміщення (підвальне приміщення кафе-закусочна на 24 місця) площею 135,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Суми, пл. Незалежності, 8. Право власності Позивача на приміщення зареєстроване 25.10.2006 року КП „Сумське МБТІ”.

19.12.2006 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про надання йому на умовах оренди земельної ділянки площею 0,05 га, на якій розташована вказана нерухомість, що було встановлено, зокрема, і в ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2007 року у справі №22-а-1169/2007.

22.06.2007 року Позивач звернувся до управління земельних та природних ресурсів Сумської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розміщення та реконструкцію кафе площею 0,05 га, але питання надання земельної ділянки в оренду на розгляд сесії Відповідача не виносилось.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент придбання Позивачем приміщень, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

При цьому, як вбачається зі ст. 9 Цивільного кодексу України, положення цього кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент придбання Позивачем приміщень, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

З наведених вище норм законодавства України вбачається, що Цивільним кодексом визначено обов’язкові правові наслідки придбання будівлі або споруди –автоматичний перехід права користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. В той же час, у Земельному кодексі встановлено можливість переходу вказаного права на підставі договору оренди.

Таким чином, Позивач фактично набув право користування земельною ділянкою 0,05 га внаслідок укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.10.2006 року на підставі ст. 377 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, відсутня необхідність у прийнятті сесією рішення про укладення договору оренди, оскільки відповідно до ст. 123, 124 Земельного кодексу України рішення органу місцевого самоврядування є підставою для передачі в орендне користування земельної ділянки, проте у випадку придбання споруди право користування відповідною земельною ділянкою переходить до набувача споруди в силу закону, а саме –приписів ст. 377 Цивільного кодексу України.

В той же час, ухилення Відповідача від укладення договору оренди земельної ділянки із Позивачем порушує права останнього, оскільки чинне законодавство не передбачає іншого способу оформлення права строкового користування земельною ділянкою, ніж шляхом укладення договору оренди.

За таких обставин, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції в порядку ст.ст.43,47,43 ГПК України врахував наведене: всебічно, повно і об’єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази та керуючись законом, дійшов вірного висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, прийняв рішення, яке відповідає положенням ст.84 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Відтак, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 року у справі №15/656-07 підлягає скасуванню, а незаконно скасоване рішення господарського суду Сумської області від 27.12.2007 року у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватної фірми "Валентина" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 року у справі № 15/656-07 скасувати.

Рішення господарського суду Сумської області від 27.12.2007 року у справі №15/656-07 залишити в силі.

Головуючий суддя

Н.І. Мележик

Судді

Н.Г. Дунаєвська

М.В. Михайлюк