ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 липня 2008 р.

№ 24/142б-323

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Панової І.Ю.

суддів:

Заріцької А.О.

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу

Міністерства промислової політики України

на рішення

на ухвали

господарського суду м. Києва від 18.06.2001 у справі № 24/142-б/323

господарського суду м. Києва від 09.11.2004 та від 16.09.2005 у справі № 24/142-б/323

за позовом

ВАТ “Радикал”

до

Регіональне відділення Фонду Державного майна України в м. Києві

про

визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Подана Міністерством промислової політики України касаційна скарга від 03.07.2008 № 20/5-4-447 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

В касаційній скарзі Міністерство промислової політики України просить суд відновити строк для касаційного оскарження , скасувати рішення арбітражного суду м.Києва від 18.06.2001 у справі № 24/142-б/323, ухвали господарського суду м. Києва від 09.11.2004 та від 16.09.2005 у справі № 24/142-б/323.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесена) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду або постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду міста Києва у справі № 24/142-б/323 було прийнято 18.06.2001, а ухвали 09.11.2004 та 16.09.2005 відповідно.

Касаційна скарга Міністерства промислової політики України подана 19.05.2008, тобто після закінчення строку, встановленого для подання касаційної скарги . Одночасно з касаційним поданням було заявлено клопотання про відновлення цього строку.

Статтею 53 цього ж кодексу передбачено, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

В своєму клопотанні, Міністерство промислової політики України просить відновити пропущений місячний процесуальний строк, в зв’язку з тим, що про розгляд даної справи міністерству стало відомо лише із звернення адвоката Родіної Т.М. від 08.05.2008.

В клопотанні про відновлення пропущеного процесуального строку скаржник наводить обставини, які не могли вплинути на несвоєчасне звернення з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України на рішення господарського суду м. Києва від 18.06.2001 та на ухвали господарського суду м. Києва від 09.11.2004 та від 16.09.2005 у справі № 24/142-б/323.

Отже, клопотання Міністерства промислової політики України не містить будь-яких дійсно поважних (в розумінні наведеної норми) причин для відновлення строку для подання касаційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що, виходячи зі змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об’єктивно непереборними і пов’язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Крім того, колегія суддів вважає, що скаржник мав достатньо часу для подання касаційної скарги до касаційної інстанції в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53, 86, п. 5 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Міністерству промислової політики України в поновленні пропущеного строку, встановленого для подання касаційної скарги на рішення господарського суду м. Києва від 18.06.2001 у справі № 24/142-б/323, ухвал господарського суду м. Києва від 09.11.2004 та від 16.09.2005 у справі №24/142-б/323.

Касаційну скаргу Міністерства промислової політики України на рішення господарського суду м. Києва від 18.06.2001 у справі № 24/142-б/323, на ухвали господарського суду м. Києва від 09.11.2004 та від 16.09.2005 у справі № 24/142-б/323 повернути скаржнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді                                                                        А.О. Заріцька

М.І. Хандурін