Кіровоградської області
У Х В А Л А

28.05.08 р.                                                   № 02-08/248

Суддя господарського суду Кіровоградської області Коваленко Н.М., розглянувши заяву

кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг", 49030, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 42/8,

до боржника - Кіровоградської районної друкарні, 27654, Кіровоградська область, с. Федорівка, вул. Кравчука, буд. 73,

про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг" звернулося до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство Кіровоградської районної друкарні, з врахуванням особливостей передбачених ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), у зв'язку з неспроможністю останнього виконати свої зобов'язання перед кредитором.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

У відповідності до правил пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, в тому числі з підстав, передбачених статтею 63 ГПК України, з урахуванням вимог Закону. Зокрема у разі, якщо до заяви про порушення справи про банкрутство не подано доказів щодо сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Так, додане кредитором платіжне доручення № 2191 від 21.05.2008 року про сплату державного мита в сумі 85 грн., не є належним доказом сплати державного мита в установленому порядку та розмірі, виходячи з наступного.

Платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Ксерокопії чи фотокопії платіжних документів не можуть бути доказом сплати держаного мита.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України не подання доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі є підставою для повернення заяви і доданих до неї документи без розгляду.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 52 Закону заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

У заяві товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг" про порушення справи про банкрутство за ознаками ст. 52 Закону щодо Кіровоградської районної друкарні не додано належні докази, що підтверджують наявність у Кіровоградської районної друкарні ознак відсутнього боржника, достатніх для порушення справи про банкрутство.

Додана кредитором до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство копія конверта з відміткою про те, що "За вказаною адресою компанія лише зареєстрована. Знаходиться в іншому місці" не може бути прийнята господарським судом, як доказ відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням.

Проте, до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство кредитором додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія № 272689 у якому графі "Місцезнаходження" вказано, що Кіровоградська районна друкарня знаходиться за наступною адресою: 27654, вул. Кравчука, 73, с. Федорівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область. У графі "Статус відомостей про юридичну особу" визначено - не підтверджено.

В зв'язку з викладеним кредитором зроблено висновок про відсутність боржника за його юридичною адресою.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” (далі –Закон про державну реєстрацію) відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження про юридичну особу мають міститися в Єдиному державному реєстрі. Запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу вноситься державним реєстратором до Єдиного державного реєстру в порядку, визначеному ч.6 ст. 19 вказаного Закону.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Вказаний Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, які здійснюються державним реєстратором (пункт 7 статті 19 зазначеного Закону).

Згідно з частиною 8 статті 19 зазначеного Закону, якщо до Єдиного державного реєстру не внесено запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, то в разі неодержання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу в установлений частиною сьомою цієї статті строк, а також у разі одержання державним реєстратором від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний у строк, що не перевищує десяти робочих днів з дати, яка встановлена для подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, або з дати одержання повідомлення від органу державної податкової служби, направити рекомендованим листом юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Виходячи з вимог частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням має бути підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу за наявності підстав передбачених статтею 63 ГПК України, з урахуванням вимог Закону.

Тому на підставі ч. 1 ст. 52 Закону, ст. 4-1, п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України заява кредитора і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 4-1, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя ,-

УХВАЛИВ:

Заяву № 05/23-01 від 23.05.2008 року товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг" про порушення справи про банкрутство щодо Кіровоградської районної друкарні та додані до неї документи повернути без розгляду.

Копії ухвали направити сторонам.

Суддя                                                  Н.М. Коваленко