ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
серпня 2008 р.
Справа № 37/121-08

вх. № 3737/4-37

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № 08-11/4116/2-07 від 10.12.2007
р.  відповідача - не з'явився 3-ї особи -
не з'явився

розглянувши справу за позовом Харківської міської ради, м.
Харків; 3-я особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Управління земельних відносин Харківської міської ради, м.
Харків

до  СПДФО ОСОБА_2., м.
Харків

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення
її з приведенням у придатний для використання стан

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду
з позовом до СПДФО ОСОБА_2. (відповідач) в якому просить суд винести рішення,
яким зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
загальною площею 0,0012 га поАДРЕСА_1, повернути її Харківській міській раді з
приведенням її у придатний для подальшого використання стан. До участі у справі
залучено в якості 3-ї особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Управління земельних відносин Харківської міської
ради.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що відділом
самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних
відносин Харківської міської ради в порядку здійснення самоврядного контролю за
використанням та охороною земель було встановлено, що на земельній ділянці за
адресою:АДРЕСА_1СПДФО ОСОБА_2. розміщена мала архітектурна форма (кіоск з
приготування та реалізації «шаурми») без оформлення належним чином документів
на право користування земельною ділянкою. У зв'язку з виявленими порушеннями на
адресу СПДФО ОСОБА_2було направлено лист - попередження від 08.02.2008 р. №
1224 з вимогою звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її в
належний для подальшого використання стан в термін до 15.02.2008 р.

Відповідач та 3-я особа про судове засідання були повідомлені
належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причини не явки в судове
засідання суд не повідомили.

Позивач, через канцелярію господарського суду 22.08.2008 р. за вх.
№ 11907, надав документи згідно супровідного листа, які господарським судом
залучаються до матеріалів справи.

Позивач, через канцелярію господарського суду 14.08.2008 р. за вх.
№ 15081, надав клопотання про залучення до матеріалів справи довідки про
знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців та надіслання відповідачу ухвали господарського суду
Харківської області по справі від 12.08.2008 р. на зазначену в довідці адресу.
Господарським судом дане клопотання позивача було задоволено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального
кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення
представника  позивача, встановив
наступне.

06.02.2008 р. провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю
за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської
міської ради було обстежено земельну ділянку поАДРЕСА_1 (біля палацу студентів
ХПІ). У ході обстеження було встановлено, що земельна ділянка поАДРЕСА_1,
площею, орієнтовно 0,0012 га, використовується ОСОБА_2. для розміщення малої
архітектурної форми (кіоск з приготування та реалізації «шаурми») без
оформлення належним чином документів на право користування даною земельною
ділянкою, про що було складено акт обстеження земельної ділянки № 284/08.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено, що в
матеріалах справи відсутні докази того, що розміщена на земельній ділянці
поАДРЕСА_1, площею, орієнтовно 0,0012 га, мала архітектурна форма (кіоск з
приготування та реалізації «шаурми») є власністю СПДФО ОСОБА_2.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено те, що право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Враховуючи те, що даний позов включає в себе знесення розміщеної
на земельній ділянці поАДРЕСА_1, площею, орієнтовно 0,0012 га, малої
архітектурної форми (кіоск з приготування та реалізації «шаурми»); даний спір
стосується прав і обов'язків власника цього об'єкту, а тому встановлення особи
власника є обов'язковим при вирішенні даного спору; в матеріалах справи
відсутні докази того, що дана мала архітектурна форма є власністю СПДФО
ОСОБА_2.;  та те, що з матеріалів справи
не вбачається порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача з боку
відповідача, господарський суд приходить до висновку, що позов не
підтверджується доданими до матеріалів справи доказами та є безпідставним.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України, державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у разі відмови в позові не підлягають покладенню на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 328 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позові відмовити повністю.

Повний текст рішення підписаний 27.08.2008 року.

Суддя