ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" червня 2008 р.

Справа № 9/1034/07

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій
О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Крижановська
І.М. (довіреність № 023/07-993 від 28.12.2007 року)

від відповідача: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського
суду Миколаївської області від „05” березня 2008 року

по справі
№ 9/1034/07

за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва, м. Миколаїв

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Миколаїв

про
стягнення 1 349,57 грн.

В С Т А Н О В
И В :

20.12.2007 року Відкрите акціонерне
товариство „Енергопостачальна компанія Миколаївобленерго” в особі філії м.
Миколаєва (далі по тексту -позивач, Енергопостачальна компанія) звернулось до
господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з
Приватного підприємця ОСОБА_1(далі по тексту -відповідач, Споживач)
заборгованості у розмірі 1 349,57 грн., з яких: 1 046,50 грн. -борг за активну
електроенергію, 267,48 грн. -за перевищення договірних величин споживання
електричної енергії, 11,96 грн. -пені, 21,45 грн. -інфляційних витрат та 2,18
грн. -3 % річних. Також позивач просив стягнути на його користь витрати по
сплаті державного мита та витрати на ІТЗ судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення укладеного між сторонами договору про постачання
електричної енергії та норм чинного законодавства за отриману в період з
вересня 2007 року по листопад 2007 року електричну енергію не розрахувався,
перевищив у жовтні 2007 року встановлену договірну величину споживання
електроенергії, на підставі чого складений відповідний акт та виставлені
відповідні рахунки, які відповідачем залишені не сплаченими.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 05.03.2008 року, яке підписано 31.03.2008 року по
справі № 9/1034/07 (суддя Філінюк І.Г.) позовні вимоги ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго”
в особі філії м. Миколаєва -задоволені повністю. стягнуто з ПП ОСОБА_1. на
користь позивача суму 1 349,57 грн., з яких: 1 046,50 грн. -боргу за активну
електроенергію, 267,48 грн. -ПДВ в жовтні 2007 року, 11,96 грн. -пені, 21,45
грн. -інфляції, 2,18 грн. -3 % річних, 102 грн. -державного мита та 118 грн.
-витрат на ІТЗ судового процесу. На виконання даного рішення господарським
судом Миколаївської області 11.04.2008 року видано відповідний наказ.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського суду, ПП ОСОБА_1. звернулася до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це
рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.
В обґрунтування своїх вимог та заперечень, скаржник посилається на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне і
недосконале дослідження наданих матеріалів, порушення і невірне застосування
місцевим господарським судом норм матеріального права.

На думку скаржника, місцевий
господарський суд не прийняв до уваги факти того, що, по-перше, ПП ОСОБА_1. в
період з серпня 2007 року по жовтень 2007 року не здійснювала підприємницьку
діяльність та фактично кіоск не працював, а на лічильнику не було суттєвих
змін, по-друге, саме з вини некомпетентних посадових осіб позивача і було
нараховано заборгованість зі сплати електроенергії, яку фактично спожито не
було, і, по-третє, на протязі 2007 року в жодному місяці не було перевищено
встановлених лімітів електроенергії більш ніж 50 кВт, про що свідчить
відповідна звітність до позивача.

Позивачем надано до суду відзив на
апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу ПП ОСОБА_1.
без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи
його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим вимогам діючого законодавства та
матеріалам справи.

Представник відповідача в судове
засідання 12.06.2008 року не з'явився без поважних причин, хоча був належним
чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить відповідне
поштове повідомлення № 357124 від 24.05.2008 року. Будь-яких клопотань про
відкладання слухання справи не надходило, а тому колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши та перевіривши
матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим
господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія
дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.04.2004 року між філією ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в м. Миколаєві та ПП
ОСОБА_1. укладено договір              №
44/5054 про постання електричної енергії і про технічне забезпечення
електропостачання споживача разом із додатками, які є невід'ємною частиною
цього Договору (а.с.10-12).

Відповідно до пункту 10 Договору,
строк його дії сторонами встановлений до „31” грудня 2004 року, набирає чинності
з дня його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку не поступить заява від жодної з сторін про відмову або
перегляд Договору. В матеріалах справи відсутні будь-які заяви сторін про
відмову від Договору або його перегляд, а тому даний Договір станом на дату
розгляду справи у суді є дійсним і обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов вищевказаного
Договору, позивач зобов'язався забезпечувати постачання електричної енергію та
технічну можливість її передачі у відповідності з встановленими даним договором
умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідач повинен був
сплачувати за фактично використану електричну енергію відповідно до умов та у
строки, передбачені договором.

Під час виконання договору №
44/5054 від 08.04.2004 року сторони домовились керуватись його умовами, а по
всім питанням, що не обумовлені цим договором -Законом України „Про
електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, іншими чинними
законодавчими актами України.

Договірна величина місячного
електроспоживання визначається згідно з Додатком № 1. На випадок перевищення
договірних величин спожитої електроенергії за розрахунковий період Споживач
сплачує Енергопостачальній організації п'ятикратну вартість різниці між
фактичним споживанням і договірною величиною споживання згідно ст. 26 Закону
України „Про електроенергетику” і ПКЕЕ.

Додатками № 1 та № 1а до Договору
сторони встановили договірні величини споживання електричної енергії та порядок
їх коригування, зокрема, Споживач самостійно контролює власне
електроспоживання, прогнозує обсяги споживання електроенергії та самостійно
сплачує їх. Споживач має право не пізніше п'яти робочих днів до закінчення
поточного розрахункового періоду звернутися до Енергопостачальної організації
із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.
У разі перевищення договірних величин споживання електроенергії Споживач несе
відповідальність згідно з частиною п'ятою статті 26 Закону України „Про електроенергетику”
(пункти 3, 4, 5 Додатку    № 1).

Пунктом 3.1 Договору Споживач
зобов'язаний знімати і надавати по встановленій формі у Енергопостачальну
організацію показання розрахункових лічильників і електролічильників
„Субспоживачів” згідно з календарним графіком 13 числа щомісячно.

Згідно із пунктом 3.2 Договору,
Споживач зобов'язаний здійснювати щомісячні авансові платежі за спожиту
електроенергію у межах величини 100 % місячного електроспоживання, шляхом
перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання
„Енергопостачальної організації” до 3 числа по роздрібним тарифам, діючими на
день розрахунку з урахуванням податку на додану вартість.

У відповідності з пунктом 3.3
Договору, Споживач зобов'язаний здійснювати у п'ятиденний строк оплату рахунків
Енергопостачальної організації при остаточному розрахунку, оплату за
перетікання реактивної енергії з урахуванням ПДВ та інших платежів.

У випадку відсутності платежів у
строк відповідно п.3.2 та 2.3, сторони керуються договірними зобов'язаннями,
вимогами ПКЕЕ в частині припинення подачі електроенергії, а на суму
заборгованості, відповідно до Закону України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 453/96 від 22.11.1996 року,
нараховується пеня у межах подвійної облікової ставки НБУ за кожну добу по день
фактичної оплати (пункт 4 Договору).

Згідно із Правилами користування
електричною енергією, затв. Постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 року,
зареєстр. в Мінюсті України 02.08.1996 року за № 417/1442 в редакції Постанови
НКРЕ № 1497 від 22.11.2006 року, договірна величина споживання електричної
енергії -це узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і
споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за
відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу споживання -обсяг
споживання електричної енергії, який визначається для споживачів постачальником
електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку,
встановленого чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно із статтями 26 та 27
Закону України „Про електроенергетику” від 16.10.1997 року № 575/97-ВР (із
змінами та доповненнями) та Правилами користування електричною енергією,
споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за
розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці
фактично спожитої і договірної величини.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач у серпні 2007 року звіт за використану електроенергію до
Енергопостачальної організації не здавав, чим порушив п.3.1 Договору, в зв'язку
з чим розрахунок за використану електроенергію за цей період проводився, згідно
п.6.39 Правил КЕЕ, за середньодобовим споживанням за попередній розрахунковий
період, а за вересень, жовтень та листопад 2007 року -по потужності
струмоприймачів за кількістю годин їх використання, відповідно до п.1.1
Договору, де визначена кількість спожитої електричної енергії за місяць, яку
Споживач зобов'язався прийняти до оплати на випадок неповідомлення показань
розрахункових лічильників.

Так, ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго”
виставило відповідачу рахунки за активну електроенергію:

- від 04.10.2007 року за серпень
2007 року на суму 15,22 грн. (а.с.17);

- від 04.10.2007 року за вересень
2007 року на суму 346,12 грн. (а.с.18);

- від 26.10.2007 року за жовтень
2007 року на суму 342,96 грн. (а.с.21);

- від 26.11.2007 року за листопад
2007 року на суму 363,70 грн. (а.с.23).

Між тим, в порушення умов Договору
та норм чинного законодавства, ПП ОСОБА_1. зазначені вище рахунки сплатила лише
частково, залишивши непогашеною заборгованість за активну електроенергію за
період з вересня по листопад 2007 року у сумі 1 046,50 грн.

Крім того, згідно із додатком № 1а
до Договору, договірна (гранична) величина споживання електроенергії встановлена
для відповідача на жовтень 2007 року у розмірі 50 кВт/год.

Між тим, обсяг спожитої
відповідачем електроенергії у жовтні 2007 року склав 780 кВт/год, тобто в
даному випадку є факт перевищення встановленої договірної величини споживання
електроенергії.

05.11.2007 року позивачем складено
Акт про перевищення договірної величини споживання електроенергії у жовтні 2007
року та того ж дня виписано відповідачу рахунок та повідомленням про
перевищення договірної величини споживання електроенергії у жовтні 2007 року у
кількості 730 кВт/год  на суму 267,48
грн. (а.с.25-27), тобто 780 кВт/год -50 кВт/год, де:

50 кВт/год -встановлений ліміт
споживання електроенергії на жовтень 2007 року;

780 кВт/год -обсяг спожитої у
жовтні 2007 році електроенергії.

Але ж і цей рахунок залишений
відповідачем не сплаченим.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ВАТ „ЕК
„Миколаївобленерго”, стягнення на його користь з відповідача непогашеної
заборгованості та вважає, що доводи, заперечення і вимоги скаржника, викладені
в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 1 статті 193
Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах ставляться.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших
актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 526, 525
Цивільного кодексу України).

Отже, ПП ОСОБА_1. в порушення умов
Договору та норм чинного законодавства за отриману в період з вересня по
листопад 2007 року від позивача електроенергію та за перевищення встановленого
ліміту споживання електроенергії у жовтні 2007 року не розрахувалась, в зв'язку
з чим у неї залишається непогашеною заборгованість у розмірі 1 046,50 грн. -за
активну електроенергію та 267,48 грн. -за перевищення, які і підлягають
стягненню в примусовому порядку.

Крім того, як було вище зазначено,
відповідно до пункту 4 договору № 44/5054 від 08.04.2004 року, у випадку
відсутності платежів у строк відповідно п.3.2 та 2.3, сторони керуються
договірними зобов'язаннями, вимогами ПКЕЕ в частині припинення подачі
електроенергії, а на суму заборгованості, відповідно до Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”     № 453/96 від 22.11.1996 року,
нараховується пеня у межах подвійної облікової ставки НБУ за кожну добу по день
фактичної оплати.

Законом України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від
22.11.1996 року (із змінами та доповненнями) встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня (статті 1 та 3 Закону).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що на суму непогашеної заборгованості позивачем
правомірно нараховані 2,18 грн. -3 % річних, 21,45 грн. -збитки від інфляції та
11,96 грн. -пеня, що і підлягають стягненню.

ПП ОСОБА_1. ніяких додаткових
пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надала та її
представник в судове засідання не з'явився, а тому зазначені вище факти
скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції
нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського
процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник
посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного
місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог ВАТ „ЕК
„Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від
05.03.2008 року по справі № 9/1034/07 відповідає вимогам чинного законодавства
та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому
воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ПП ОСОБА_1. -без
задоволення.

Крім того, ухвалою Одеського
апеляційного господарського суду від 20.05.2008 року було зобов'язано ПП
ОСОБА_1. надати до суду докази сплати державного мита за розгляд апеляційної
скарги у встановленому порядку та розмірі, оскільки такі докази до апеляційної
скарги додані не були. Між тим, ПП ОСОБА_1. вимоги зазначеної ухвали не виконав
та відповідні докази сплати державного мита за розгляд апеляційної скарги до
суду не надав, у зв'язку з чим державне мито за розгляд апеляційної скарги у
розмірі 51 грн. підлягає стягненню з скаржника на користь Державного бюджету
України в примусовому порядку.

Керуючись
статтями 99, 101-105  Господарського                   процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від „05” березня 2008 року по справі № 9/1034/07 залишити
без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1-без задоволення.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (рахунок
0008 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, ) 51 грн.
державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу за постановою
доручити господарському суду Миколаївської області.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров