ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.08.08 р.                     Справа № 9/120

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

При секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства „Ефект”, м.Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг”, м.Донецьк

про стягнення 56 493рн.02коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: Тітова С.М. – юрисконсульт (за довіреністю №01/04-40 від 05.06.2008р.);

від відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Акціонерне товариство „Ефект”, м.Харків звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 56 493рн.02коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 49 535грн.15коп. та пені в розмірі 6 957грн.87коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №16 від 15.01.2003р., видаткові накладні №679 від 18.09.2007р., №709 від 27.09.2007р., №745 від 11.10.2007р., №788 від 24.10.2007р., №869 від 15.11.2007р., довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей за зазначеними накладними, накладну №000328 від 07.02.2008р., акт звірки взаємних розрахунків б/н від 01.01.2008р., претензію №03-01/1 від 28.02.2008р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 24.06.2008р., відзив на позов не представив, заперечень щодо позовних вимог не надав, у судове засідання не з`явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/2137 від 04.07.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг”, м.Донецьк станом на 04.07.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

27.06.2008р. позивачем надана заява №01/04-49 від 23.06.2008р., відповідно з якою останній просив суд не розглядати позовну заяву №03/03-2 від 12.06.2008р. Акціонерного товариства „Ефект”, м.Харків до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдін”, м.Донецьк про стягнення 56 493грн.02коп. та повернути сплачене державне мито в сумі 564грн.93коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп. у зв`язку з врегулюванням предмету спору.

Листом від 27.06.2008р. господарський суд повідомив позивачу, що відповідно до ухвали від 24.06.2008р. зазначена позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 9/120, у зв`язку з чим заява №01/04-49 від 23.06.2008р. не може бути підставою для залишення позову без розгляду в розумінні ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

15.07.2008р. через канцелярію господарського суду позивач надав заяву №01/04-58 від 08.07.2008р., згідно до якої останній просить суд припинити провадження по справі №9/120 щодо стягнення суми боргу в розмірі 56 493грн.02коп. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

05.06.2008р. позивач надав письмові пояснення №б/н від 07.08.2008р., згідно з якими останній зазначає, що оскільки відповідачем сплачена сума основного боргу, тому позивач наполягає на стягненні пені в розмірі 6 957грн.87коп.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

15.01.2007р. між Акціонерним товариством „Ефект”, м.Харків та Товариством з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг”, м.Донецьк укладений договір №16, відповідно з яким постачальник (позивач) зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю (відповідачу) лікарські засоби (надалі - товар), а покупець зобов`язується його оплатити та прийняти у відповідності з умовами даного договору (п.1.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена поставка товару на загальну суму 186 378грн.29коп., що підтверджується видатковими накладними №679 від 18.09.2007р., №709 від 27.09.2007р., №745 від 11.10.2007р., №788 від 24.10.2007р., №869 від 15.11.2007р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Фактичне отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника відповідача на зазначених накладних в графі „получил” та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей за зазначеними накладними (копії зазначених довіреностей додані до матеріалів справи).

Пунктом 2.2 договору встановлено, що покупець оплачує 100% вартість партії товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Допускається відстрочення, але не пізніше 60 календарних днів з моменту поставки товару.

За приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За твердженням позивача, всупереч вимогам договору відповідач не здійснив своєчасну оплату отриманого товару, однак, 07.02.2008р. відповідач частково повернув отриманий товар на суму в розмірі 292грн.01коп., що вбачається із накладної №000328 від 07.02.2008р., копія якої додана до матеріалів справи.

28.02.2008р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №03-01/1 від 28.02.2008р. з вимогою про сплату виниклої заборгованості, після отримання якої на розрахунковий рахунок Акціонерного товариства „Ефект” від Товариства з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг” надійшли грошові кошти в сумі 136 551грн.13коп.

Таким чином, на момент подання позовної заяви відповідачем не оплачений товар на суму в розмірі 49 535грн.15коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 49 535грн.15коп.

Як зазначено вище, позивач в заяві №01/04-58 від 08.07.2008р. та письмових поясненнях №б/н від 07.08.2008р. просить суд припинити провадження по справі №9/120 щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 49 535грн.15коп. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

В підтвердження своїх вимог позивачем до матеріалів справи додана копія банківської виписки, з якої вбачається, що відповідачем погашена сума основного боргу в розмірі 49 535грн.15коп.

Відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі вищенаведеного, враховуючи заяву позивача та з огляду на погашення відповідачем суми основного боргу, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 49 535грн.15коп. підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмета спору.

На ряду з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення оплати товару.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічно, п.1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що за невиконання умов щодо оплати товару у встановлені строки покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного, у відповідності до п.3.2 договору, за розрахунком позивача, розмір пені за період прострочення оплати продукції за відповідними накладними (з урахуванням часткової оплати і повернення товару) становить 6 957грн.87коп.

Розглянувши представлений розрахунок позивача, суд вважає за необхідне перерахувати зазначену суму з огляду на наступне:

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При нарахуванні суми пені позивач визначає, що моментом нарахування за поставку товару за видатковими накладними №679 від 18.09.2007р., №709 від 27.09.2007р., №745 від 11.10.2007р., №788 від 24.10.2007р., №869 від 15.11.2007р. є 18.11.2007р., 27.11.2007р., 11.12.2007р., 24.12.2007р., 15.01.2008р. відповідно.

Однак, враховуючи те, що зазначеними видатковими накладними встановлений кінцевий строк оплати та відповідно до положень ст.253 ЦК України, нарахування пені за видатковими накладними №679 від 18.09.2007р., №709 від 27.09.2007р., №745 від 11.10.2007р., №788 від 24.10.2007р., №869 від 15.11.2007р. повинно починатися з наступного дня, тобто з 20.11.2007р., 28.11.2007р., 12.12.2007р., 26.12.2007р., 16.01.2008р. відповідно.

Таким чином, належний до стягнення розмір пені (з урахуванням часткової оплати і повернення товару) становить 6 880грн.82коп.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 6 957грн.87коп. підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 6 880грн.82коп.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.253, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства „Ефект”, м.Харків до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 56 493рн.02коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 49 535грн.15коп. та пені в розмірі 6 957грн.87коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донфармхолдінг” (за адресою: вул.Складська, 36, м.Донецьк, 83059, р/р 0 в ЗАТ „Донгорбанк” м.Донецька, МФО 334970, , ІПН 23) на користь Акціонерного товариства „Ефект” (за адресою: вул.Георгіївська, 10, м.Харків, 61010, р/р 90 в ХОФ АКБ СР „Укрсоцбанк” м.Харкова, МФО 351016, ) пеню в розмірі 6 880грн.82коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 564грн.15коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117грн.84коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 49 535грн.15коп. припинити провадження у справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 07.08.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя