ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №03/4081а

"04" листопада 2008 р.

Господарський суд Черкаської області, в складі: головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю:

представник позивача: не з’явився,

представник відповідача: Фонрабе Є.В., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі,Черкаська обл., м. Монастирище

до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України, Черкаська обл., м. Монастирище

про зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вимогою зобов”язати відповідача включити в акт щомісячної звірки витрати по виплаті допомоги на поховання громадянина Цюпи А.М. в розмірі 969 грн. 60 коп.

Представник позивача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з’явився.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні заявлених позивачем вимог не визнав.

Суд розглядає справу на підставі ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Позивач звернувся з позовом до відповідача про включення в акт щомісячної звірки витрати по виплаті допомоги на поховання громадянина Цюпи А.М. в розмірі 969 грн. 60 коп.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п. 1 п. п. “г”, “д” ст. 21 Закону України від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон України № 1105) на органи соціального страхування від нещасних випадків покладено обов’язки по своєчасному та повному відшкодуванню шкоди, заподіяної застрахованій особі внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсій по інвалідності (в зв’язку з втратою годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

З положення ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України № 1105 вбачається, що якщо після призначання застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Статтею 7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001р. N2272-111 передбачено, що органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, починаючи з 1 квітня 2001 року відшкодовують органам Пенсійного фонду пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-4/4 затверджено “Порядок відшкодування Фондом соціального страхування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що встановлює механізм погодження та відшкодування витрат”, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 376/7697 від 16.05.2003 р. (далі –Порядок).

Відповідно до п. 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України “Про пенсійне забезпечення”, “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

–          щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

–          допомога на поховання сім’ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

–          сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Вищезазначений пункт Порядку також Розмір допомоги на поховання в частині, що підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків, визначається управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду), виходячи з основного розміру вищезазначеної пенсії померлого пенсіонера та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який отримував вищезазначену пенсію. Суму витрат з виплати і доставки пенсій визначають органи Пенсійного фонду на підставі Граничних тарифів на основні послуги зв’язку, затверджених наказом Державного комітету зв’язку та інформатизації України від 7 червня 2002 року № 120 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 липня 2002 року за № 595/6883.

Згідно з п. 5 Порядку, органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення (далі - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків) звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду) і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків).

З п. 6 Порядку вбачається, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

П. 7 Порядку передбачає, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України визначають загальну суму витрат що підлягають відшкодуванню в централізованому порядку.

Відповідач не приймає до акту щомісячної звірки витрати, що підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду суму виплаченої допомоги на поховання сім’ї померлого Цюпи А.М. за червень 2008 р., який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Цюпа А.М. був визнаний інвалідом 3-ої групи безстроково, внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 15.06.1995 р. під час роботи в КСП “Сарнівське”, с. Сарни, Монастирищенського району, Черкаської області, де працював слюсарем по механізації на тваринницькій фермі.

22.06.2008 р. Цюпа А.М. помер та його сім’ї 22.06.2008 р. була призначена допомога на поховання.

Згідно довідки про суму допомоги на поховання, виплачену сім’ї померлого в частині, що підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за червень 2008 р. сума допомоги становить 969 грн. 60 коп. (962 грн. –допомога на поховання та 7,60 –витрати на виплату та доставку допомоги на поховання).

Відповідно до ст. 53 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058, у разі смерті пенсіонера особам, яка здійснила його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Свої заперечення проти зарахування даної категорії сум до актів щомісячної звірки що підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду України відповідач обґрунтовує ст. ст. 21,28 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності»(далі - Закон), в яких вказано про те, що Фонд здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги в разі настання страхового випадку, в тому числі виплата пенсій. Ст.34 Закону визначає, що причинний зв’язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я має підтверджуватись висновками відповідних медичних закладів. Фонд відшкодовує витрати на поховання померлого у разі наявності причинного зв’язку смерті потерпілого з нещасним випадком або професійним захворюванням. Такий зв’язок позивачем не доведений, тож витрати на поховання потерпілого Цюпи А.М. не підлягають до відшкодування.

Згідно з ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів “Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” від 07.11.2001 № 826 - витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Також відповідач у своїх запереченнях посилається на лист відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 07.08.2007 3 152-08-4 роз’яснює, що в разі смерті потерпілого, який одержував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, та здійснення виплати допомоги на поховання органами Пенсійного фонду України за відсутності обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, такі виплати Фондом не відшкодовуються.

Про суму допомоги на поховання, виплачену сім’ї померлого, органи Пенсійного фонду зобов’язані надати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідну довідку.

Позивачем було надано відповідачу довідку за липень 2008 р. № 3728/04 від 01.01.2008 про суму допомоги на поховання, виплаченої сім’ї померлого Цюпи А.М., проте позивач зазначив, що вищевказаним Порядком не передбачено, що органи Пенсійного фонду повинні встановлювати причинний зв’язок між смертю потерпілого та одержаним каліцтвом при видачі такої довідки.

Дослідивши правову підставу позову, суд вважає, що позивач не довів її наявність, оскільки позивач взагалі не вказав, якою нормою чинного законодавства передбачений такий спосіб захисту права, як зобов’язання відповідача прийняти суми до відшкодування у встановленому порядку та відобразити їх у відповідному акті.

Порядок про відшкодування затверджено Постановою Правління обох фондів 04.03.2003 року і розроблено на виконання положень чинних Законів. Пунктом 2 Порядку встановлено, що порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду - витрат на виплату пенсій, пов’язаних із настанням нещасного випадку на виробництві та допомоги на поховання.

У відповідності до п. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти на підставах, в межах повноважень та в порядку, визначеному чинним законодавством.

З цих підстав єдиним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є зазначений ст. 24 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності” спосіб –а саме - відшкодування, тобто стягнення виплачених коштів. А Порядком, затвердженим Постановами правління обох фондів визначено, що відшкодування проводиться лише на централізованому рівні, тобто позов повинен подаватися на рівні центральних органів сторін.

Правову підставу позову для зобов’язання відповідача прийняти суми до відшкодування та відобразити це у щомісячному акті звірки представник позивача суду не вказав.

Чинне законодавство такого способу захисту права не передбачає.

Зобов’язання відповідача підписати акт, який потрібно позивачу, замість вже підписаного відповідачем у тому вигляді, які він вважав за потрібне - є протизаконним примусом особи до вчинення дій. Через суд цей примус реалізованим бути не може. Підписання будь-яких актів є правом особи, а не її обов’язком і це право ґрунтується на волевиявленні особи. Будь-який примус, що може вплинути на волевиявлення особи, є протизаконним.

У випадку, якщо акт між сторонами не підписується, то зацікавлена сторона повинна захищати своє право стягненням коштів, на підставі цього акту і в цьому контексті доводити свої права на невключені до акту суми.

Рішення суду про зобов’язання особи “прийняти суми до відшкодування та відобразити це у акті звірки” не можливе до примусового виконання в рамках Закону України “Про виконавче провадження”.

Право на стягнення спірної суми у позивача не є порушеним навіть при неприйнятті відповідачем до відшкодування допомоги на поховання по акту за липень 2008 року, оскільки такого наслідку чинним законодавством не передбачено. Право на стягнення в такому випадку має бути доведено позивачем в процедурі стягнення коштів по відшкодуванню між фондами - на централізованому рівні.

За таких обставин позивач обрав не передбачений спосіб захисту свого права, а тому в позові йому слід відмовити повністю. Фактично можна сказати, що сформулювавши свої вимоги у вигляді “прийняти суми до відшкодування та відобразити це у акті звірки”, позивач просить вирішити спір про право, оскільки доводить матеріально-правові підстави своїх вимог на отримання відшкодування, що суперечить завданням адміністративного судочинства.

Суд вважає, що правомірність і обґрунтованість позовних вимог позивачем не доведено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

На підставі статті 95 КАС України, і з урахуванням того, що сторони звільнені від сплати судового збору при подачі позовів, судові витрати на відповідача не покладаються.

Керуючись ст. ст. 94, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Про апеляційне оскарження постанови може бути подана заява до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                     В.В. Єфіменко