ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.06.08 р.                     Справа № 12/37пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача - Шинкова В.В.

від першого відповідача – Городова Г.С.

від другого відповідача – Городова Г.С.

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – не з'явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства “Византия” м.Донецьк

до - Виконавчого комітету Донецької міської Ради, м.Донецьк

-          Донецької міської Ради, м.Донецьк

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору :

-          Головне управління містобудування та архітектури виконкому Донецької міської Ради

-          Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Донецької міської ради м.Донецьк

про поновлення ( “восстановление” – мова оригіналу) строку оренди земельної ділянки

СУТЬ СПОРУ

Приватне підприємство “Византия” м.Донецьк звернулася до господарського суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Донецької міської Ради м.Донецьк та просило суд поновити ( “восстановить” - мова оригіналу) строк оренди земельної ділянки за адресою м.Донецьк, вул. Островського, 20 до 5 років шляхом продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 24.06.2003 року на 252 дня до 29.10.2008 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що з вини першого відповідача позивач певний час не міг користуватися земельною ділянкою, окрім того в договорі не правильно зазначено термін дії договору оренди.

Перший відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема посилаючись, що позивачем не правильно обрано спосіб захисту.

Враховуючи, що виконавчий комітет Донецької міської ради на цей час не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельних ділянок у зв'язку з прийняттям Донецькою міською Радою рішення за № 18/2 від 28.03.2008 року “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005 року за № 20/16, згідно якого повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради щодо укладання договорів оренди земельних ділянок були передані Донецькій міській раді, в якості другого відповідача було залучено Донецьку міську Раду ( ухвала від 05.06.2008 року)

Другий відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, що і перший відповідач по справі.

Крім того, ухвалою господарського суду від 24.04.2008 року до участі у справі було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління містобудування та архітектури виконкому Донецької міської Ради та Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Донецької міської ради м.Донецьк

Представники яких в судове засідання не з'явилися.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

24.06.2003 року між позивачем (орендар) та Виконавчим комітетом Донецької міської Ради ( орендодавець) підписано договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку ( кадастровий номер :00:030:0089) , що знаходиться на території Кіровського району м.Донецька по вул. Островського буд. 20 з південної сторони 9-ти поверхового житлового будинку загальною площею 2405 кв.м. із земель житлової та громадської забудови.

Згідно п.2.1. договору, договір укладається на термін до 19.02.2008 року.

По закінченню терміну договору оренди, орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін при умові, що він письмово повідомить про це не пізніше, ніж за три місяця до його закінчення.

Вище зазначений договір було підписано на підставі рішення виконавчого комітету Донецької міської Ради за № 82/2 від 19.02.2003 року , згідно якого приватному підприємству “Византия” надавалася земельна ділянка площею 0.2405 га в оренду строком на 5 років під відкриту автостоянку на 83 машини із земель житлової та громадської забудови по вул. Островського 20 ( з південної сторони 9 поверхового житлового будинку у Кіровському районі згідно паспорту.)

17.11.2004 року за № 608 Виконавчий комітет Донецької міської Ради приймає рішення “Про скасування рішення виконкому міської Ради від 19.02.2003 року за № 82 “Про надання приватному підприємству “Византия” земельної ділянки в оренду для розміщення відкритої автостоянки по вул. Островського 20 у Кіровському районі.

08.12.2004 року Головне управління містобудування та архітектури зроблено припис на ПП “Византия” за адресою по вул. Пинтера у Кіровському районі, згідно якого на день перевірки виявлені наступні порушення – проводиться будівництво об'єкту по автостоянке та зроблено припис у зв'язку з відміною рішення про виділ земельної ділянки роботи припинити 08.12.2004 року

Відмітка щодо прийняття вказаного припису до виконання на приписі відсутня.

З тексту припису вважається, що позивач здійснював будівельні роботи на спірній земельній ділянці та повинен був їх припинити.

23.03.2005 року за № 128 приймається рішення виконавчого комітету Донецької міської Ради “Про розгляд протесту заступника прокурора Донецької області – прокурора міста Донецька”, яким скасовано рішення виконкому міської Ради від 17.11.2004 року за № 608 “Про скасування рішення виконкому міської Ради від 19.02.2003 року за № 82/2 “Про надання приватному підприємству “Візантія” земельної ділянки в оренду для розміщення відкритої автостоянки по вул. Островського,20 у Кіровському районі.

Згідно преамбули вказаного рішення, підставами для скасування був протест заступника прокурора Донецької області – прокурора міста Донецька від 05.03.2005 р. за № 29 , а також, що будівництво автостоянки приватним підприємством "Византия" завершено та автостоянка експлуатується.

11.01.2006 року позивач надіслав на адресу відповідача супровідний лист яким пропонував внести зміни до існуючого договору оренди, виклавши окремі його пункти в новій редакції, зокрема, пропозиція щодо внесення змін до п.2.1. договору , встановивши термін до 09.01.2009 року.

Зміни у договір оренди земельної ділянки не були внесені.

Згідно ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна направити пропозицію про це іншій стороні

Сторона яка отримала вказану пропозицію про зімну або розірвання договору в двадцяти денний термін після отримання пропозиції повідомляє про це іншу сторону про наслідки її розгляду.

У разі якщо сторона не досягне згоди про зміну ( розірвання договору) або у разі неотримання відповіді у встановлений термін з врахуванням часу поштового обігу зацікавлена сторона має право передати спір на розгляд суду.

В даному випадку, цього зроблено не було.

Враховуючи приписи ст. 204 ЦК України ( призумцію правомірності правочину) , у суду відсутні підстави приймати рішення щодо продовження строку договору оренди на 252 дня.

В даному випадку, позивач повинен був ставити питання щодо визнання цього правочину частково недійсним, або про внесення змін до договору, але з такими позовними вимогами він не звернувся, а наполягав саме на поновленні ( восстановлении ) договору оренди шляхом його продовження.

Згідно приписів Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, позивачем не доведено, що він певний час дійсно не користувався земельною ділянкою.

Навпаки, однією із підстав скасування рішення за № 128 від 23.03.2005 року було посилання саме на завершення робіт по будівництву автостоянки та її фактична експлуатація.

Крім того, ані Цивільний кодекс України ані Земельний кодекс України та Закон України “Про оренду землі” не містить такого наслідку, як продовження строку дії договору оренди за весь час, коли орендар з вини орендодавця не може користуватися об'єктом оренди.

Згідно приписів ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

З матеріалів справи вбачається що відповідач передав в оренду ділянку в оренду, тобто він виконав свій обов'язок за договором. Доказів, що в подальшому вказана земельна ділянка була повернута відповідачу, суду не надано.

Позивач посилається, що відповідач своїми діями втрутився в господарську діяльність позивача , а тому він повинен виконати свій обов'язок в натурі. Але доказів щодо такого втручання суду не надано.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

- визнання права

- визнання правочину недійсним

- припинення дії, яка порушує право

- відновлення становище, яке існувала до порушення

- примусове виконання обов'язку в натурі

- зміна правовідношення

- припинення правовідношення

- відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди

- відшкодування моральної ( немайнової) шкоди

- визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльність органу державної влади або органу місцевого самоврядування, інших посадових та службових осіб.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов'язані з орендною землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Позивач в добровільному порядку підписував договір оренди і був ознайомлений з умовами договору та на протязі дії договору оренди не оспорював у судовому порядку як його окремі частини так і в цілому.

Крім того, ні в Земельному кодексу України, ні в Законі України “Про оренду землі” не передбачено такого способу захисту прав та інтересів як поновлення ( восстановление) строку дії договору.

З огляду на вище викладене суд в задоволені позову відмовляє

Судові витрати покласти на позивача

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Суддя