ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"29" квітня 2008 р.

Справа № 9/80

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №9/80

за позовом: фермерського господарства Бойка Дмитра Олексійовича, Кіровоградська область, Новоархангельський район, с. Кальниболота,

до відповідача: Покровської сільської ради, Кіровоградська область, Новоархангельський район, с. Покровка,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватно-орендного підприємства ім. Гагаріна, Кіровоградська область, Новоархангельський район, с. Мар'янівка,

про визнання недійсним рішення

Представники сторін:

від позивача - Бойко Д. О., голова фермерського господарства;

від відповідача - Стас І.А., голова Покровської сільської ради та Загорулько Т.А., секретар Покровської сільської ради;

від третьої особи - директор Коваленко М.М.

Фермерським господарством Бойка Дмитра Олексійовича подано позов про визнання недійсним рішення Покровської сільської ради "Про надання в оренду невитребуваних паїв" №48 від 01.11.2007 року з підстав невідповідності його вимогам чинного законодавства. Позивач вважає, що зазначеним рішенням сільська рада порушила його право на оренду земельних ділянок.

Відповідач вимоги позивача не визнав.

Представником третьої особи надано в судовому засіданні пояснення про правомірність набуття ним права оренди на земельні ділянки відповідно до рішення Покровської сільської ради №48 від 01.11.2007 року.

В судовому засіданні 22.04.2008 року господарським судом оголошено перерву до 29.04.2008 року в порядку, передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, оглянувши схему земель Покровської сільської ради, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2007 року восьмою сесією Покровської сільської ради п'ятого скликання прийнято рішення №48 "Про надання в оренду невитребуваних паїв". Відповідно поданих заяв від ФГ "Бойко Д.О." та ПОП ім. Гагаріна сільська рада вирішила: 1. Надати ПОП ім. Гагаріна невитребувані паї загальною площею 56,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на один сільськогосподарський рік в зв'язку з постійним наданням спонсорської допомоги Покровській ЗОШ та допомозі сільській раді у вирішенні громадських питань. 2. Орендну плату встановити в розмірі 1.8% від грошової оцінки землі. Орендну плату сплачувати щомісяця. 3. ФГ "Бойко Д.О." відмовити у наданні в оренду невитребуваних паїв загальною площею 56,76 га.

Обгрунтовуючи неправомірність прийнятого рішення, позивач посилається на те, що між ним та Покровською сільською радою 23.01.2007 року було укладено договір оренди земельної ділянки. За умовами цього договору Покровською сільською радою було передано в оренду фермерському господарству Бойка Дмитра Олексійовича земельні ділянки загальною площею 56,76 га на території Покровської сільської ради (невитребувані паї) строком на 1 рік зі сплатою щомісячно, рівними частинами орендної плати в розмірі 1,8% від грошової оцінки землі. Даний договір зареєстровано в Покровській сільській раді 23.01.2007 р. за №338.

09.10.2007 р. позивач звернувся до Покровської сільської ради із заявою про вирішення питання оренди земельної ділянки (невитребуваних паїв) площею 56,76 га на 2008 рік, з метою проведення на цій ділянці ряду агротехнічних заходів.

Крім того, позивач звернувся до Покровської сільської ради із заявою від 10.01.2008 р. про продовження терміну дії цього договору на 2008 рік.

Однак, Покровською сільською радою земельні ділянки площею 56,76 га (які орендувались позивачем в 2007 році) рішенням від 01.11.2007 р. №48 були передані приватно-орендному підприємству ім. Гагаріна. Рішенням десятої сесії Покровської сільської ради п'ятого скликання №57 від 22.01.2008 р. рішення сесії №48 від 01 листопада 2007 року залишено без змін.

Наполягаючи на визнанні недійсним спірного рішення, позивач посилається на те, що воно суперечить, зокрема, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", якою передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Позивач вважає, що фермерське господарство Бойко Дмитра Олексійовича має переважне право на укладення договору оренди на 2008 рік, а тому винесення відповідачем спірного рішення про передачу земельних ділянок загальною площею 56,76 га невитребуваних паїв третій особі, є незаконним.

Вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, особа, яка звернулась з позовом до господарського суду, повинна довести наявність порушеного права.

Господарський суд враховує, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статей 26, 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції органів місцевого самоврядування належить вирішення питань регулювання земельних відносин.

Стаття 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" вказує, що до питань, які вирішуються місцевими державними адміністраціями, належать питання використання землі, природних ресурсів та охорони довкілля.

Згідно з пунктом 12 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України редакції, яка діяла на момент виникнення між сторонами спірних відносин, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, до розмежування земель державної і комунальної власності, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Дослідивши наявні матеріали справи, та оглянувши схему земель Покровської сільської ради, господарський суд встановив, що земельні ділянки загальною площею 56,76 га відносяться до земель, по яких особи, що мають право власності на земельну частку (пай), не реалізували свого права на виділення таких часток в натурі; ці земельні ділянки знаходяться на території Покровської сільської ради за межами населеного пункту.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянкам визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно зі ст. 13 цього Закону нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що право розпорядження земельними ділянками загальною площею 56,76 га невитребуваних паїв, які знаходяться за межами населеного пункту на території Покровської сільської ради, має здійснювати Новоархангельська районна державна адміністрація. Саме до повноважень Новоархангельської районної державної адміністрації відносяться питання щодо передачі в оренду цих земельних ділянок, укладення договорів оренди та їх поновлення.

З огляду на викладене, договір оренди земельної ділянки від 23.01.2007 р. з фермерським господарством Бойка Дмитра Олексійовича укладений Покровською сільською радою з перевищенням повноважень останньої. Тому, у Покровської сільської ради відсутні підстави і для поновлення дії цього договору. Викладеним спростовуються доводи позивача щодо переважного права фермерського господарства на поновлення дії цього договору.

Будь-яких інших доводів в обгрунтування свого порушеного права позивач не навів.

Відповідно до п. 2 роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" №02-5/35 від 26.01.2000 р. з послідуючими змінами підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Господарський суд прийшов до висновку, що позивач не довів належними доказами, як того вимагає ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, факту порушення спірним рішенням його прав та охоронюваних законом інтересів, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Витрати по сплаті державного мита та послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя О.Б.Шевчук

Дата підписання рішення: 05.05.2008 р.