ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2008 р.

Справа № 22/34-08-704

За позовом: Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі, якою є Теплодарська міська рада Одеської області;

до відповідача: Спільного Українсько-Американського підприємства "ІНТЕРВІНДОУС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про зобов'язання належним чином оформити документи, що посвідчують право на земельну ділянку

Суддя Торчинська Л.О.

Представники:

Від прокурора: Малєєв О.М. –за посвідченням №702 від 13.07.2005р. ;

Від позивача: Панасюк О.Ю. - представник за довіреністю № 07/24-05 від 08.01.2008р.;

Від відповідача: Курбанов Р.А. - представник за довіреністю № 7-12 від 07.12.2006р.;

СУТЬ СПОРУ: Біляївський міжрайонний прокурор Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави, в особі, якою є Теплодарська міська рада Одеської області з позовною заявою до відповідача Спільного Українсько-Американського підприємства "ІНТЕРВІНДОУС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про зобов'язання належним чином оформити документи, що посвідчують право на земельну ділянку.

Представник прокурора в судове засідання з’явився на позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, відзив на позов надав відповідно до якого позовні вимоги не визнає, з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходив з наступного:

на протязі тривалого часу відповідач користується для розміщення майнового комплексу земельною ділянкою загальною площею 3,01 га, яка відноситься до категорії земель промисловості та розташована за адресою: м. Теплодар, Промвузол, але документів, що посвідчують право на вищезазначену земельну ділянку, необхідність наявності яких передбачених ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, не має, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.12.2007 р.

Державним інспектором управління з контролю за використанням і охороною земель у Одеській області 14.12.2007 р. відповідачу було видано припис з вимогою припинити порушення земельного законодавства.

18.01.2008 р. державним інспектором управління з контролю за використанням і охороною земель у Одеській області була проведена повторна перевірка дотримання вимог земельного законодавства, в ході якої було встановлено, що відповідач продовжує використовувати вищезазначену земельну ділянку, але не має документів, які б посвідчували право на неї.

Статтею 82 Земельного кодексу України встановлено, що юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Відповідно до Земельного кодексу України право користування юридичною особою земельною ділянкою в Україні полягає у здійсненні права постійного користування земельною ділянкою або права оренди земельної ділянки. Згідно ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунально: власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності та громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації. У зв'язку з тим. що відповідач не відноситься до жодної з зазначених категорій юридичних осіб, право користування земельною ділянкою відповідача може полягати лише у здійсненні ним права оренди земельної ділянки.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; земельні ділянки можуть передаватися в оренду юридичним особам України.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України; набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України юридичні особи України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі договорів міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод; укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог Земельного кодексу України.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 151 Господарського кодексу України суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах); порядок надання у користування природних ресурсів юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами; право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 290 Господарського кодексу України встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі як засобу виробництва, регулюються Земельним кодексом України та іншими законами; оренда земельної ділянки без договору, укладеного в письмовій формі, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в установленому законом порядку, не допускається.

Згідно ст. 1 Земельного кодексу України, ст. 373 Цивільного кодексу України та ст. 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності - Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати відповідача Спільне Українсько-Американське підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервіндоус»- належним чином оформити документи, що посвідчують право на земельну ділянку загальною площею 3,01 га, яка розташована за адресою: м. Теплодар, Промвузол.

3. Стягнути з Спільного Українсько-Американського підприємства товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервіндоус»:

- до Державного бюджету України витрати по держмиту в сумі 85/вісімдесят п’ять грн./ на р/р 0008, код бюджетної класифікації № 22090200, символ звітності банку 095, одержувач ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ЕДРПОУ 23213460;

- на користь Державного бюджету витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 /сто вісімнадцять/ гривень на р/р 0008, код бюджетної класифікації № 22050000 „Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах”, символ звітності банку 259, одержувач ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ЕДРПОУ 23213460.

Рішення суду набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст. 116 ГПК.

Рішення підписано 26.05.2008р.

Суддя Торчинська Л.О.