ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 101
РІШЕННЯ

Іменем України

08.05.2008

Справа
№2-7/3631-2008

За
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(98676, м. Алупка, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

До
відповідача  Фонду майна Автономної
Республіки Крим (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 17)

Треті
особи: 1) Санаторій «Сонячний» Міністерства охорони здоров'я України (98676, м.
Алупка, вул. Кірова, 17); 2) Міністерство охорони здоров'я України (01021, м.
Київ, вул. Грушевського, 7)

Про
внесення змін до договору.

Суддя
Дворний І. І.

представники:

Від
позивача - ОСОБА_2., предст., дов. від 07.04.2008 р.

Від
відповідача  - Мельніков І. В., предст.,
дов. №01/4371 від 27.09.2007 р.

Від
третіх осіб - 1) не з'явився; 2) не з'явився.

Суть справи: Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з
позовом до Фонду майна Автономної Республіки Крим, в якому просить внести зміни
до пункту 10.1 укладеного між сторонами у справі договору оренди від 13.05.2005
р. державного нерухомого майна - кліматопавільйону АДРЕСА_2, що знаходиться на
балансі Санаторію «Сонячний», виклавши його у наступній редакції: «Договір
оренди укладено з 13.05.2005 р. по 12.05.2010 р.». Крім того, позивач також
просить внести зміни до пункту 10.5 вказаного договору шляхом викладення його у
наступній редакції: «У разі припинення або розірвання договору, поліпшення
орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна
відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються
власністю орендаря. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою
орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна
без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому
зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості
орендованого майна, визначеної у встановленому законодавством порядку, яке
відбулося в результаті таких поліпшень».

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
п. 10.1 договору оренди від 13.05.2005 р. встановлений строк його дії протягом
одного року, у той час як відповідно до п. 2 ст. 2 Указу Президента України від
12.05.2005 р. №779/2005 мінімальний термін договорів оренди державного
нерухомого майна має складати 3 роки. Крім того, позивач посилається на те,
листом Міністерства охорони здоров'я України, як органу, уповноваженого управляти
орендованим майном, СПД ОСОБА_1. було погоджено надання в оренду державного
майна строком на п'ять років. Щодо пункту 10.5 договору оренди, то позивач
вважає, що він підлягає зміні відповідно до положень статті 27 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна», в якій зазначено, що якщо
орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення
орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому
шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах
збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в
установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких
поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Враховуючи те, що Фондом
майна АР Крим було відмовлено у внесенні відповідних змін до договору, позивач
звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою ГС АР Крим від 17.04.2008 р.
до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, були залучені Санаторій «Сонячний» Міністерства охорони здоров'я
України та Міністерство охорони здоров'я України.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце
слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою
кореспонденцією.

Оскільки матеріали справи в достатній
мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду
справи судом не вбачається.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення  представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

13.05.2005
р. між Фондом майна Автономної Республіки Крим (Орендодавець) та Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (Орендар0 був укладений договір оренди
державного нерухомого майна, п. 1.1 якого передбачено, що Орендодавець на
підставі наказу Фонду майна АР Крим від 04.05.2005 р. за №332 передає
кліматопавільйон АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі Санаторію «Сонячний», а
Орендар приймає його у термінове платне користування за актом
приймання-передачі. Майно передається для організації оздоровлення та
відпочинку громадян.

Майно
було передано позивачу в оренду за відповідним актом приймання-передачі від
13.05.2005 р., підписаним обома сторонам та скріпленим їхніми печатями (а. с.
14).

В п.
10.1 Договору сторони передбачили, що його укладено з 3.05.2005 р. по
11.05.2006 р.

Згідно
з п. 10.6 Договору в разі відсутності заяви однієї із сторін договору про
припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих
самих умовах, які були передбачені цим договором.

За
таких обставин, Листом №08-09/6222 від 07.08.2006 р. Фонд майна АР Крим повідомив
позивача про те, що договір був поновлений на строк, який був раніше ним
встановлений та на тих самих умовах, тобто до 11.05.2007 р.

Додатковою
угодою №1, укладеною між сторонами 19.06.2007 р., строк договору був
продовжений ще на один рік - до 11.05.2008 р.

Матеріали
справи свідчать, що 29.08.2005 р. позивач звернувся до Фонду майна Автономної
Республіки Крим з проханням надати дозвіл на проведення поліпшень орендованого
майна, а також затвердити кошторисну документацію на суму 450 615,00 грн. (а.
с. 23).

Листом №08-09/9137 від 28.09.2005 р.
відповідач надав дозвіл на проведення поліпшень орендованого майна, однак
проектно-кошторисна документація була повернута СПД ОСОБА_1. без погодження з
посиланням на те, що відповідно до п. 10.5 укладеного між сторонами договору
оренди вартість невід'ємних поліпшень орендованого майна компенсації не
підлягають та є власністю держави (а. с. 16-17).

Так, дійсно, в п. 10.5 договору
оренди від 3.05.2005 р. сторони передбачили, що у разі розірвання договору
поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів,
які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди,
визнаються власністю орендаря, а невідокремлювані поліпшення - власністю
держави і компенсації не підлягають.

В п. 10.3 Договору оренди сторони
передбачили, що зміни і доповнення, або розірвання договору допускаються за
взаємною згодою сторін. Зміни і доповнення, що вносяться, розглядаються
сторонами протягом 20 днів з дати їх надання і оформлюються додатковими угодами
до договору оренди. Однобічне відмовлення від виконання договру і додаткових
угод до нього не допускається.

24.01.2008 р. позивач звернувся до
Фонду майна АР Крим з проханням внести зміни до п. 10.1 договору оренди від
13.05.2005 р. шляхом викладення його у наступній редакції: «Договір оренди
укладено з 13.05.2005 р. по 12.05.2010 р.», та до п. 10.5, який запропоновано
зміни наступним шляхом: «У разі припинення або розірвання договору, поліпшення
орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна
відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються
власністю орендаря. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою
орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна
без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому
зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості
орендованого майна, визначеної у встановленому законодавством порядку, яке
відбулося в результаті таких поліпшень».

Проте, у внесенні відповідних змін
Фонд майна АР Крим листом №08-09/617 від 05.02.2008 р. (а. с. 21) відмовив, що
стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Оцінивши в сукупності наявні в
матеріалах справи документ  та фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно
до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно
зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа
має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Конституційний суд України в Рішенні
від 01.12.2004 р. у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої
статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний
законом інтерес) зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес",
що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права",
треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або
нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою
задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції
і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загальноправовим засадам.

Серед способів захисту цивільних прав
та інтересів, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено,
зокрема, зміна правовідношення.

Відповідно до ст. 188 Господарського
кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у
двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати
спір на вирішення суду.

В п. п. 2 п. 2 Указу Президента
України «Про лібералізацію підприємницької діяльності та державну підтримку
підприємництва» від 12 травня 2005 року N 779/2005 зазначено, що мінімальний
термін дії договорів оренди державного майна має бути не менше трьох років, за
умови, якщо орендар не пропонує менший термін.

Суд звертає увагу на те, що листом
№20.01/19/10051410 від 03.11.2004 р. Міністерство охорони здоров'я України, як
орган, уповноважений управляти спірним майном, погодило надання позивачеві в
оренду державного майна (кліматопавільйону АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі
Санаторію «Сонячний») терміном на п'ять років.

Таким чином, вимоги позивача
засновані на нормах чинного законодавства України, через що правовідношення
сторін, яке закріплено в п. 10.1 спірного договору, підлягає зміні шляхом
встановлення строку дії договору з 13.05.2005 р. по 12.05.2010 р.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 27
Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар вправі
залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за
рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без
заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за
згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від
майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому
зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості
орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося
в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Отже, викладений сторонами у договорі
оренди від 13.05.2005 р. пункт 10.5 суперечить вищенаведеній нормі права, через
що зазначений спірний пункт має бути змінений з метою приведення у
відповідність з приписами чинного законодавства України.

З урахуванням наведеного, позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Внести зміни до пункту 10.1
укладеного між Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (98676, м. Алупка,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та Фондом майна Автономної Республіки
Крим (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 17) договору оренди від
13.05.2005 р. державного нерухомого майна - кліматопавільйону АДРЕСА_2, що
знаходиться на балансі Санаторію «Сонячний» Міністерства охорони здоров'я
України (98676, м. Алупка, вул. Кірова, 17), виклавши його у наступній
редакції: «Договір оренди укладено з 13.05.2005 р. по 12.05.2010 р.».

3.          Внести зміни до пункту 10.5
укладеного між Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (98676, м. Алупка,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та Фондом майна Автономної Республіки
Крим (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 17) договору оренди від
13.05.2005 р. державного нерухомого майна - кліматопавільйону АДРЕСА_2, що
знаходиться на балансі Санаторію «Сонячний» Міністерства охорони здоров'я
України (98676, м. Алупка, вул. Кірова, 17), шляхом викладення цього пункту у
наступній редакції: «У разі припинення або розірвання договору, поліпшення
орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна
відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються
власністю орендаря. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою
орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна
без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому
зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості
орендованого майна, визначеної у встановленому законодавством порядку, яке
відбулося в результаті таких поліпшень».

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Дворний
І.І.