ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№ 19/93/07-11/756/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Дніпроенерго"

на рішення

від 14.02.2008 року

господарського суду Запорізької області

у справі

№ 19/93/07-11/756/07

за позовом

ВАТ "Павлоградвугілля"

до

ВАТ " Дніпроенерго"

про

стягнення 942 998,91 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Степанова В.С. (дов. від 20.12.2007 року)

відповідача

Дригайло Т.В. (дов. від 25.01.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2007 року ВАТ "Павлоградвугілля" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ВАТ "Дніпроенерго" про стягнення з останнього заборгованості за поставлене вугілля в розмірі 942998,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

09.10.2002 року між ДВАТ "Шахта ім.М.І.Сташкова" ДХК "Павлоградвугілля" та ВАТ "Дніпроенерго" був укладений договір № 2105-ДПО/24, відповідно до якого постачальник (позивач по справі) зобов’язався поставляти одержувачу (відповідачу по справі) вугільну продукцію, а останній –прийняти та оплатити її вартість.

На виконання Указу Президента України №185/2003 від 03.03.2003 року "Про заходи щодо роздержавлення ВАТ "ДХК "Павлоградвугілля", наказу ФДМ України №1948 від 03.11.03 "Про приєднання дочірніх підприємств до ВАТ ДХК "Павлоградвугілля" проведена реорганізація шляхом приєднання дочірніх підприємств (у тому числі і ДВАТ “Шахта ім. М.І. Сташкова”) до Холдингової компанії та створення на їх базі філій. Правонаступником всіх прав і обов'язків дочірніх підприємств було ВАТ "ДХК "Павлоградвугілля".

25.10.2004 року зареєстровані зміни до установчих документів ВАТ "ДХК "Павлоградвугілля", згідно з якими змінилась назва цього товариства на ВАТ "Павлоградвугілля".

Відповідно до п. 1.2 Статуту ВАТ "Павлоградвугілля", він є правонаступником майнових прав, обов’язків і правонаступником щодо користування надрами та земельними ділянками дочірніх підприємств ВАТ "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" в т.ч. ДВАТ “Шахта ім. М.І. Сташкова”, тобто позивач по справі є правонаступником ДВАТ “Шахта ім. М.І. Сташкова” ДХК “Павлоградвугілля”.

Пунктом п.9.1 договору встановлено, що він діє з моменту укладання до 31.12.2002 року, а стосовно виконання взаємних фінансових зобов’язань –до повного їх виконання сторонами. Договір вважається виконаним після завершення розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.2.8 договору вугілля вважається поставленим постачальником та прийнято одержувачем після надання постачальником рахунку-фактури, посвідчення якості, податкової накладної та оформлення акту прийому-передачі вугільної продукції.

За період з жовтня 2002 року по листопад 2003 року позивачем на адресу відповідача було поставлено вугільної продукції на загальну суму 30137640,47 грн., що підтверджується залізничними квитанціями, рахунками та актами приймання-передачі вантажу, належним чином посвідчені копії яких додані позивачем до позовної заяви.

Відповідно до п.4.6 договору оплата фактично одержаного вугілля повинна здійснюватись грошовими коштами за узгодженням сторін або іншими формами розрахунків згідно з додатковими угодами на протязі 30 банківських діб з моменту поставки вугілля. Одержувач також не позбавлений права здійснити передплату продукції грошовими коштами на рахунок постачальника.

Відповідач зобов’язання щодо оплати вартості вугільної продукції виконав частково, в сумі 29194641,60 грн., внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 942998,91 грн. Вказана заборгованість утворилася за вугілля, відвантажене у грудні 2002 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.04.2007 року позовні вимоги ВАТ "Павлоградвугілля" задоволені у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2007 року рішення від 23.04.2007 року скасовано, справа направлена на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Після нового розгляду справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 14.02.2008 року (суддя С.А. Гончаренко) позов задоволено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що виходячи з того, що останній акт прийому-передачі вугілля був оформлений 28.11.2003 року, а позивач повинен був здійснити оплату протягом 30 банківських днів, тобто до 13.01.2004 року, строк позовної давності починає свій перебіг з 14.01.2004 року. Неодноразове визнання відповідачем заборгованості свідчить про неодноразове переривання перебігу строку позовної давності та початок його перебігу заново. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою строк позовної давності порушений не був.

Твердження відповідача про те, що поставка 7014,8 тн вугілля є такою що не відбулась у зв’язку із відсутністю актів прийому-передачі, внаслідок чого у відповідача відсутні достатні підстави для здійснення оплати цього товару, судом не прийняті до уваги, оскільки фактично відповідач сплатив вказане вугілля повністю. Дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов’язків, а саме: відповідач, сплативши вартість отриманого вугілля, погодився прийняти певну партію продукції без оформлення акту прийму-передачі вугільної продукції.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ВАТ " Дніпроенерго" просить рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись при цьому на не правильне застосування норм матеріального права та порушенням процесуальних норм права.

Зокрема, судом при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно оцінені акт звірки взаєморозрахунків, підписаний з боку відповідача головним бухгалтером, лист за підписом комерційного директора та лист за підписом генерального директора, що можуть свідчити про наявність боргу, як обставини, що зумовлюють переривання перебігу позовної давності, оскільки у зазначених документах відсутня воля боржника на готовність оплатити борг (ст. 264 ЦК України).

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку.

Вищій господарський суд України підтримує позицію скаржника про те. Що вчинені особою дії повинні бути направлені на її готовність оплатити визнаний нею борг. Сам по собі акт звірки взаєморозрахунків є документом, що фіксує проведені господарські операції. Однак, пропозиції боржника про проведення взаємозаліку, інші способи про погашення боргу, є обставинами, які суд може визнати такими, що перервали перебіг строку позовної давності. Оскаржуване судове рішення якраз базується на таких обставинах, які в силу положень ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України не можуть переоцінюватися судом касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ " Дніпроенерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.02.2008 року у справі № 19/93/07-11/756/07 залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко