ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2008 Справа № 13/456-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Облплемпідприємство",

до виконавчого комітету Херсонської міської ради,

про визнання недійсним пункту 1.19. рішення відповідача № 231 від 20 травня 2008 року в частині видачі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення першого поверху площею 55 м2, що розташоване в будинку № 2 по вулиці Фрунзе у м. Херсоні,

за участі:

3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –управління комунальної власності виконавчого комітету Херсонської міської ради,

представників сторін:

позивача –Долгополова О.В.,

відповідача –Мороз А.І.,

3-ї особи –Трибушної Л.В.,

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги ґрунтуються на незаконності прийнятого рішення в спірній частині з тих підстав, що воно обмежує його господарську діяльність та направлене на позбавлення права власності на майно, яке ним придбано на підставі правочину дарування. При цьому позивач вказує, що відповідач не впевнився при винесенні рішення про відсутність прав у інших осіб на спірне нежиле приміщення.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на законність прийнятого рішення, оскільки, на його думку, воно належить територіальній громаді міста.

За результатами розгляду справи судом оголошено вступну та резолютивну частину даного рішення.

Поряд з викладеним з матеріалів справи слідує, що 20 березня 2008 року між громадянкою Тишкевич Ларисою Іллівною та відкритим акціонерним товариством „Облплемпідприємство” укладено нотаріально посвідчений договір дарування, за змістом якого позивач отримав в якості дарунку нежиле приміщення першого поверху загальною площею 694,1 м2, яке знаходиться в будинку № 2 по вулиці Фрунзе у м. Херсоні. Згідно до пункту 1.3. договору даруватель набув право власності на це приміщення на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 лютого 2008 року у справі № 2-1727/08 (а.с. 6).

В той же день договір дарування зареєстровано Херсонським державним бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у зв’язку з чим позивачу видано Витяг № 18182029 від 20.03.2008 р., відповідно до якого за ним зареєстроване право власності на нежиле приміщення першого поверху загальною площею 694,1 м2, яке знаходиться в будинку № 2 по вулиці Фрунзе у м. Херсоні (а.с. 7).

Таким чином, позивач є власником зазначеного майна, виходячи зі змісту статті 328 Цивільного кодексу України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Водночас 20 травня 2008 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради прийнято рішення № 231 „Про видачу свідоцтв про право власності”, згідно до пункту 1.19. якого управління комунальної власності виконавчого комітету Херсонської міської ради зобов’язано видати свідоцтво про право власності територіальній громаді м. Херсона в особі Херсонської міської ради на нежиле приміщення першого поверху загальною площею 55,5 м2, яке знаходиться в будинку № 2 по вулиці Фрунзе у м. Херсоні (а.с. 7).

Відповідно до пояснень представників сторін, наданих в судовому засіданні, спірне приміщення не є окремим приміщенням першого поверху будинку № 2 по вулиці Фрунзе у м. Херсоні, а є складовою його частиною, тобто загального приміщення, набутого позивачем за названим договором дарування.

Вирішуючи даний спір судом констатується, що система самоврядування, засади організації та діяльності місцевого самоврядування в Україні визначені положеннями Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”. Так, відповідно до частини 1 статті 5 цього Закону до системи місцевого самоврядування включено серед інших міські ради, які згідно до підпункту 10 пункту „б” статті 30 Закону можуть делегувати повноваження щодо обліку та реєстрації об’єктів нерухомого майна виконавчим комітетам рад. За частиною 6 статті 59 Закону встановлено, що виконавчий комітет в межах своїх повноважень приймає рішення, яке згідно до частини 10 тієї ж статті може бути визнане незаконним в судовому порядку у випадку його невідповідності Конституції та законам України.

Безпосередньо порядок, випадки та умови видачі свідоцтва про право власності на майно органами місцевого самоврядування встановлені положеннями пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5, відповідно до якого органами місцевого самоврядування оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності серед інших випадків на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об’єкти нерухомого майна.

Крім того, згідно до статті 182 ЦК України об’єкти нерухомості підлягають обов’язковій державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов’язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Зокрема, відносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Так, відповідно до статті 1 цього Закону державною реєстрацією є –офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно до пункту 5 Розділу V „Прикінцеві положення” Закону до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру в у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Згідно до пункту 2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Поряд з цим, відповідно до пункту 3 Тимчасового положення встановлено порядок прийняття рішення реєстратором прав щодо самої реєстрації права власності.

Так, з моменту прийняття заяви розпочинається розгляд реєстратором заяви та доданих до неї документів. Реєстратор: установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об’єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав; перевіряє угоди, які відповідно до чинного законодавства України не були нотаріально посвідчені; приймає рішення про реєстрацію прав власності чи про відмову в реєстрації прав власності; видає витяги з Реєстру прав або відмовляє у наданні таких витягів.

У реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об’єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження; відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; не проведено первинної реєстрації прав власності; при укладенні угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника.

Реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред’явленим правовстановлювальним документам.

Після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав на правовстановлювальних документах робиться відмітка (штамп) про реєстрацію відповідних прав (додаток 7), видається витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який є невід’ємною частиною правовстановлювального документа.

Таким чином, право власності позивача зареєстроване у встановленому законом порядку на підставі правочину, який є правовстановлювальним документом. Після такої реєстрації відповідач позбавлений права на винесення рішення щодо видачі свідоцтва про право власності на майно, котре є власністю іншої особи.

За таких обставин, суд доходить висновку, що пункт 1.19. рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 231 в частині видачі свідоцтва про право власності на спірне майно, порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, як власника приміщення, у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а сплачене позивачем державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі зазначених правових норм і керуючись статтями 82-85, 44, 49 України,

в и р і ш и в :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати недійсним пункту 1.19. рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 231 від 20 травня 2008 року в частині видачі територіальній громаді м. Херсона в особі Херсонської міської ради свідоцтва про право власності на нежиле приміщення першого поверху площею 55 м2, що розташоване в будинку № 2 по вулиці Фрунзе у м. Херсоні.

3.Стягнути з виконавчого комітету Херсонської міської ради (розташованого за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37; розрахунковий рахунок невідомий) на користь відкритого акціонерного товариства „Облплемпідприємство” (розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Фрунзе, буд. 2; розрахунковий рахунок невідомий, код 00711089) – компенсації по сплаті державного мита в розмірі 85 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн).

Дата підпису рішення –4 серпня 2008 року

Суддя М.К. Закурін