ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2008 Справа № 15/62

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г. (доповідач),

суддів Логвиненка А.О., Стрелець Т.Г.

при секретарі: Мацекос І.М.

прокурор: Гагун А.А., посвідчення №357 від 27.12.2007

за участю представників сторін:

від позивача: Чічкало К.Ю., довіреність від 11.03.2008

від відповідача: не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги приватного підприємства „Інтерцентр” на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 22.02.2008р. у справі №15/62

за позовом військового прокурора Криворізького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Криворізької квартирно–експлуатаційна частини району, м.Кривий Ріг

до приватного підприємства „Інтерцентр”, смт. Новоархангельськ Кіровоградської області

про зобов’язання передати нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 22.02.2008р. у справі №15/62 (суддя Мохонько К.М.) клопотання військового прокурора Криворізького гарнізону про накладення арешту на майно та кошти відповідача –задоволено частково. Накладено арешт на майно, що належить на праві власності приватному підприємству „Інтерцентр” по вул.Слави,37 смт.Новоархангельськ Кіровоградської області. В задоволені решти вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати як прийняту з порушенням норм процесуального права, посилаючись на наступне:

- суд порушив пункти 3 і 4 частини першої статті 43-3 ГПК України, оскільки в позовній заяві відсутні вид та суть запобіжного заходу, а також обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття цих заходів. Підстави, встановлені статтею 13-1 ГПК України також відсутні.

- суд порушив частини 5 статті 43-4 ГПК України, оскільки в ухвалі відсутні підстави обрання запобіжних заходів, порядок і спосіб їх обрання тощо.

Відповідач надав клопотання про слухання справи у відсутність його представника, тому суд, враховуючи думку представників позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що прокурор звернувся з позовом до господарського суду Кіровоградської області в інтересах позивача про зобов’язання відповідача передати у власність Криворізькій КЕЧ району належні на підставах договору 3 житлові квартири, а саме: 1 квартиру трьохкімнатну, 2 квартири двохкімнатні, які розташовані у місті Кривому Розі Дніпропетровської області загальною площею 239,85 кв. м, у зв’язку з істотним порушенням умов договору оренди № 09/1999/ГоловКЕУ від 20.05.1999 року.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В статті 67 Господарського процесуального кодексу України міститься перелік заходів, які можуть бути вжиті господарським судом для забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно.

Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що вчинення відповідачем певних дій може зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене та предмет спору, суд вірно та обґрунтовано частково задовольнив клопотання прокурора щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належить на праві власності приватному підприємству “Інтерцентр”.

Отже підстав для скасування ухвали суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Відповідач помилково сплатив державне мито в сумі 42,5грн. (а.с.91), тому воно підлягає поверненню скаржникові відповідно до ст.8 Декрету КМ України “Про державне мито”.

Керуючись ст. 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 22.02.2008 року по справі №15/62 залишити без змін, апеляційну скаргу приватного підприємства „Інтерцентр” –без задоволення.

Повернути скаржникові помилково сплачене держане мито в сумі 42,5грн. відповідно до ст.8 Декрету Кабінету міністрів України “Про державне мито”.

Видачу довідки про повернення мита доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.Г. Головко

Судді           А.О. Логвиненко

Т.Г. Стрелець