ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" квітня 2008 р.

Справа № 2/62

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянувши справу № 2/62

за позовом: дочірнього підприємства "Перевізник", м. Київ

до відповідача: приватного підприємства "Марш", м. Кіровоград

про стягнення 43587,58 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Гусак І.М. , довіреність № б/н від 27.03.08;

від відповідач - Собко А.В., довіреність № 8 від 08.04.08;

Дочірнім підприємством "Перевізник" подано позов до приватного підприємства "Марш" про стягнення 43587,58 грн., з яких 30000 грн. основного боргу, пені в сумі 4947,58 грн. та збитків від інфляції в сумі 8640 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 23.04.08р. позовні вимоги визнав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін після оголошеної в засіданні суду 09.04 перерви до 24.04.08р., господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між дочірнім підприємством "Ярославь" та приватним підприємством "Марш" укладено договір купівлі - продажу від 09.07.2003р. та додаткову угоду до договору від 05.04.06р.

Відповідно умов договору продавець (ДП "Ярославь") зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, передати у власність покупцю, а покупець (ПП "Марш") зобов'язується в порядку та на умовах визначених договором, прийняти та оплатити товар вказаний в договорі.

Сторони в п. 2.2 договору погодили зобов'язання покупця прийняти товар і розрахуватись за нього не пізніше, ніж протягом п'яти місяців після отримання товару за накладною.

Крім того, між дочірнім підприємством "Ярославь" та дочірнім підприємством "Перевізник" укладено договір про відступлення права вимоги № 14 від 13.01.06р.

Згідно п. 1.1. вказаного договору первісний кредитор (ДП "Ярославь") передає, а новий кредитор (ДП "Перевізник") приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором по договору купівлі – продажу від 09.07.03р. укладеним між первісним кредитором та приватним підприємством "Марш".

На підставі п. 1 додаткової угоди від 05.04.06р. борг по договору від 09.07.03р. в сумі 30000 грн. відповідач повинен був сплатити наступним чином: до 15.06.06р. - 12000 грн. та до 15.07.06р. - 18000 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за додатковою угодою не виконав, за отриманий товар на суму 30000 грн. не розрахувався.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

В статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доказів оплати боргу в сумі 30000 грн. відповідачем суду не подано.

За вказаних обставин, господарський суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар в сумі 30000 грн.

Сторони в п. 3.4 договору погодили за необґрунтовану відмову від розрахунку за товар покупець виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 16.06.2006р. по 16.06.2007р. в сумі 1984,76 грн. за прострочку сплати 12000 грн. боргу та 2962,82 грн. за прострочку сплати 18000 грн. боргу.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня за період з 16.06.2006р. по 16.06.2007р. в сумі 4947,58 грн. нарахована відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитків від інфляції в сумі 8640 грн. за період з червня 2006р. по січень 2008р. включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування збитків від інфляції в сумі 8640 грн. за період з червня 2006р. по січень 2008р. включно підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 546, 549, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Марш", вул. Воздухофлотська, 24, м. Кіровоград (р/р 616 в КФ АКБ "Правекс-банк", МФО 323594, код 24149787) на користь дочірнього підприємства "Перевізник", вул. Колекторна, 38/40, м. Київ (р/р 017 в КФ ВАТ "Кредобанк", МФО 321897, код 32453584) боргу в сумі 30000 грн., пені 4947,58 грн. та збитків від інфляції 8640 грн., а також судові витрати на державне мито в сумі 435,88 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя Л.В. Деревінська