КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2008                                                                                           № 4/163

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Єрмакова К.Ю.

від відповідача - Васильченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод "Арсенал"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.05.2008

у справі № 4/163

за позовом                               Державного підприємства "Завод "Арсенал"

до                                                   Акціонерного комерційного "Промислово-фінансовий банк"

про                                                  стягнення 3889825,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Завод «Арсенал» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Акціонерного комерційного «Промислово-фінансовий банк» заборгованості по орендній платі в розмірі 3 889 825,78 грн. за договором оренди №А/76-187-98 від 23.06.1998 р. нежитлового приміщення в будинку № 26 по вул. Московській в м. Києві, загальною площею 532,00 кв. м.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом Позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з Відповідача 43 030,52 грн. заборгованості по орендній платі та З 846 795,26 грн. донарахування орендної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1846.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 р. у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Завод «Арсенал» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник посилається на те, що місцевий господарський суд помилково застосував до господарських відносин за договором оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. норми Господарського кодексу України, судом помилково зроблено висновок, що позивач не є орендодавцем за договором оренди №А/76-187-98 від 23.06.1998 р.

Відповідач просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 23.06.1998 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди державного майна № А/76-187-98, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування приміщення загальною площею 532,00 кв. м., які складаються з першого, другого поверхів та підвального приміщення будинку № 26 по вулиці Московській в м. Києві, та знаходились на балансі позивача. Строк оренди за договором – до 23.06.2008 р.

Вказані приміщення були передані відповідачу в оренду згідно з актом приймання-передачі об'єкта оренди від 23.06.1998 року, у якому зазначено про надання позивачем дозволу відповідачу провести капітальний ремонт орендованих приміщень. При цьому сторони погодили, що сплата орендної плати починається після закінчення капремонту приміщення, але не пізніше трьох місяців з дати підписання акту приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідно до п.3.1. договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, та складає 15 203 грн. без врахування ПДВ на травень 1998 р. З урахуванням ПДВ орендна плата складає 18 243 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з випискою по рахунку № 351960148 позивач став виставляти рахунки на сплату орендної плати після спливу 3-місячного строку.

У зв'язку із внесенням змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зміни і доповнення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2000 р. № 75), щодо зміни орендної ставки, договір оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. було переукладено на договір оренди державного майна № А/76-61-2000 від 01.04.2000 р.

У 2006 році господарським судом м. Києва розглядалась справа № 14/183-4/16 за позовом ДП завод «Арсенал» до АК «Промислово-фінансовий банк» про визнання договору оренди державного майна № А/76-61-2000 від 01.04.2000 р. недійсним та виселення. Рішенням від 21.06.2006 р. господарський суд м. Києва позовні вимоги задовольнив в повному обсязі. Київський апеляційний господарський суд постановою від 01.08.2006 р. у справі №14/183-4/16 скасував рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2006 р. в частині виселення, в іншій частині рішення залишив без змін. Таким чином, договір оренди державного майна № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. залишився чинним. У зв'язку з наведеним орендні відносини між сторонами залишились врегульовані цим договором №А/76-187-98 від 23.06.1998 р., і в подальшому позивачем виставлялись рахунки на сплату орендної плати згідно з договором № А/76-187-98 від 23.06.1998 р.

Відповідно до п.4.2. договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. орендар (відповідач) зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити в бюджет орендодавця (позивача) орендну плату.

Відповідно до п.3.2. договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. розмір орендної плати не може бути переглянутий на вимогу однієї із сторін крім випадків, передбачених законодавством України.

20.08.2007 р., в зв'язку з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1846 «Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна», своїм листом № 84-7/352 позивач повідомив відповідача про необхідність звернення до регіонального відділення Фонду державного майна України для приведення договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. до вимог чинного законодавства.

12.09.2007 р. позивач також направив відповідачу претензію № 84-7/399, в якій просив погасити заборгованість з орендної плати в сумі 30 017,68 грн. яка виникла станом на 03.09.2007 р. Зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді.

27.11.2007          р. за № 84-7/525, позивач направив відповідачу попередження про наявність станом на 01.11.2007 р. заборгованості по орендній платі в сумі 32 454,08 грн. та необхідність її сплати протягом 10 діб.

16.01.2007          року позивач направив відповідачу повторно лист № 84-7/22.

08.02.2008 р. за № 84-7/50, позивач направив відповідачу попередження про наявність станом на 01.02.2008 р. заборгованості по орендній платі в сумі 3 889 825,78 грн., з яких 3 846 795,26 грн. – донарахування орендної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1846 за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р., та про необхідність її сплати протягом 5 діб.

Листом від 15.02.2008 року за № 35-17/51 позивач, посилаючись на ст. 118 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1846 «Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна», повідомив відповідача про необхідність погашення відповідачем донарахованої різниці в орендній платі та звернення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву для вирішення питання переукладення договору з належним орендодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 118 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У встановлено, що у 2007 році орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кабінету Міністрів України надано право затверджувати індикативні ставки орендної плати для державного та комунального майна, яке передається в оренду в містах обласного значення, містах Києві та Севастополі. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року, у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми.

Постановою від 27.12.2006 року № 1846 «Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна» Кабінет Міністрів України змінив орендну ставку за використання нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 118 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо обов'язкового перегляду договорів оренди державного та комунального майна, укладених до 1 січня 2007 року, п.3.2. договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. щодо неможливості перегляду розміру орендної плати на вимогу однієї із сторін, крім випадків, передбачених законодавством України, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про можливість застосування орендної ставки, визначеної постановою КМУ від 27.12.2006 року № 1846, тільки після перегляду умов договору оренди №А/76-187-98 від 23.06.1998 р. За таких обставин не можуть бути задоволені вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 846 795,26 грн. донарахувань орендної плати згідно з постановою КМУ від 27.12.2006 року № 1846, оскільки сторони не переглядали розмір орендної плати за вищевказаним договором.

Не обґрунтовані належними доказами та розрахунками також вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 43 030,52 грн., оскільки позивачем не враховано, що під час прийняття-передачі приміщень за договором оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р сторони в акті від 23.06.1998 р. передбачили, що сплата орендної плати починається після закінчення капремонту приміщення, але не пізніше трьох місяців з дати підписання акту прийняття-передачі нерухомого майна, в зв'язку з чим, відповідно до п. 3.1. договору, нарахування мають здійснюватись виходячи з нового, встановленого в акті від 23.06.1998 р. періоду сплати орендної плати.

При визначенні Позивача в якості орендодавця за договором оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. колегія суддів апеляційного господарського суду керується наступним.

01.01.2004 р. набув чинності Господарський кодекс України, ст. ст. 287-289 якого разом із Законом України «Про оренду державного та комунального майна» регулюють відносини оренди державного та комунального майна.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями. Таким чином, положення Господарського кодексу України застосовуються до договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р., оскільки договір був укладений до набрання чинності Господарським кодексом України, а права і обов'язки за договором продовжували існувати після 01.01.2004 р.

Відповідно до ст. 287 Господарського кодексу України орендодавцями щодо державного та комунального майна є Фонд державного майна України, його регіональні відділення – щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

При цьому норма ст. 287 Господарського кодексу України є спеціальною нормою регулювання оренди державного майна і норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна», як спеціального правового акта, застосовуються у частині, що не суперечать ст. 287 Господарського кодексу України.

Таким чином, з моменту набрання чинності Господарським кодексом України державні підприємства (організації, установи) втратили статус орендодавців нерухомого майна будь-якої площі.

Такої ж думки щодо правового регулювання орендних відносин додержується і Фонд державного майна України, який надав відповідні роз'яснення у своєму інструктивному листі від 13.02.2004 р. № 10-16-1962.

У своєму листі від 16.01.2007 р. № 10-16-365 на ім'я Прем'єр-міністра України Фонд державного майна України повідомив, що у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1846 «Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна» має бути здійснено перегляд розміру орендної плати по всіх договорах оренди нерухомого державного майна. На договори оренди нерухомого державного майна, укладені підприємствами понад існуючу квоту у 200 кв. м та по яких буде здійснений перегляд орендної плати, поширюються вимоги ст. 287 Господарського кодексу України. Це означає, що договори оренди приміщень площею понад 200 кв. м мають бути переукладені з відповідним органом приватизації за місцем розташування об'єкта оренди.

Оскільки абз. 3 ст. 118 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» передбачає обов'язковий перегляд договорів оренди нерухомого державного майна, що були укладені до 01.01.2007, у шестимісячний строк, Фонд державного майна України на підставі інформації ІПС «Етап-Оренда» розробив графік перегляду договорів оренди нерухомого державного майна, які були укладені державними підприємствами, в частині приведення розміру орендної плати у відповідність до норм (орендних ставок), встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 р. № 1846 «Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, залежно від підпорядкованості відповідному міністерству».

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 01.01.2004 р. орендодавцем за договором оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. є Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, з яким і мають бути переглянуті його умови в частині розміру орендної плати.

В матеріалах справи відсутні докази перегляду сторонами умов договору оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р. в частині визначення розміру орендної плати, відсутні звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Відповідача з вимогою про перегляд умов договору після прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постанови КМУ від 27.12.2006 року № 1846.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі – підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на те, що позивач не є орендодавцем за договором оренди № А/76-187-98 від 23.06.1998 р., у нього відсутнє право на перегляд його умов та пред'явлення вимог, пов'язаних з його виконанням, порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача апеляційний судом не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, в даному випадку, заявником всупереч вимог вказаної норми закону, не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 року у справі № 4/163 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Державного підприємства «Завод «Арсенал» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2008 року у справі № 4/163 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод «Арсенал» - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

23.09.08 (відправлено)