Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2008 року справа № 13/26-08

Колегія суддів у складі: головуючого судді В.Я. Погребняка,

судді В.В. Афанасьєва,

судді А.І. Бухана

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача - Ярового Я.В.

відповідача - Сизоненко В.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу приватного підприємства "Тристан" (вхідний № 694С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 14 лютого 2008 року у справі № 13/26-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.О.В. Гавань", м. Київ

до Приватного підприємства "Тристан", м. Охтирка

про стягнення 13268,00 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 14 лютого 2008 року у справі №13/26-08 (суддя Лиховид Б.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ПП "Тристан" на користь ТОВ "С.О.В. Гавань" 12611,59 грн. боргу, 656,41 грн. пені, 2550,00 грн. витрат на послуги адвоката, 132,68 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 14 лютого 2008 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "С.О.В. Гавань" у задоволенні позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить прийняте по справі рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, при цьому він зазначив, що господарський суд Харківської області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору. Разом з тим його представник в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги в нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 01.04.2007 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «С.О.В. Гавань»та відповідачем - приватним підприємством «Тристан»було укладено договір поставки № 273, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідачу товар у встановлений договором строк, а відповідач зобов'язувався прийняти та оплатити товар на умовах договору. Як свідчать матеріали справи, позивач поставив на адресу відповідача товар на загальну суму 12611 грн. 59 коп. Факт поставки товару підтверджується наступними видатковими накладними: в/н № РН СГ-0006822 від 05.06.2007 року на суму 696 грн. 10 коп.: в/н №РН СГ-0006834 від 05.06.2007 року на суму 533 грн. 94 коп.; в/н №РН СГ-0006811 від 05.06.2007 року на суму 406 грн. 99 коп.; в/н № РН СГ-0006829 від 05.06.2007 року на суму 559 грн. 68 коп.; в/н № РН СГ-0006813 від 05.06.2007 року на суму 337 грн. 02 коп.; в/н № РН СГ-0006831 від 05.06.2007 року на суму 525 грн. 79 коп.: в/н № РН СГ-0006802 від 05.06.2007 року на суму 583 грн. 44 коп.; в/н № РН СГ-0006803 від 05.06.2007 року на суму 427 грн. 21 коп.; в/н № РН СГ-0006832 від 05.06.2007 року на суму 443 грн. 78 коп.; в/н № РН СГ-0005070 від 07.05.2007 року на суму 686 грн. 80 коп.; в/н № РН СГ-0008041 від 23.06.2007 року на суму 666 грн. 60 коп.; в/н № РН СГ-0008028 від 23.06.2007 року на суму 829 грн. 82 коп.; в/н № РН СГ-0008029 віід 23.06.2007 року на суму 2970 грн. 14 коп.; в/н № РН СГ-0012509 від 19.09.2007 року на суму 1288 грн. 51 коп.; в/н № РН СГ-0012510 від 19.09.2007 року на суму 1655 грн. 77 коп.

Відповідно до п. 4.1.2 договору, відповідач повинен був розрахуватись за кожну окрему партію товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача за його платіжними реквізитами у термін не пізніше 22 банківських днів з дати отримання товару за накладними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону та умов договору, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

27.11.2007 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу (в справі) про погашення заборгованості в сумі 12611 грн. 59 коп. Як зазначив позивач, дана вимога залишена відповідачем без відповіді. Відповідач не подав доказів перерахування позивачу боргу в сумі 12611 грн. 59 коп. за поставлений товар, тому позовні вимоги щодо стягнення 12611 грн. 59 коп. правомірні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5.2 договору та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», за внесення платежів з порушенням термінів, відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в момент невиконання зобов'язань за договором. Відповідно до розрахунків позивача, які відповідають вимогам чинного законодавства, розмір пені, заявленої до стягнення становить 656 грн. 41 коп. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 656 грн. 41 коп. пені ґрунтуються на умовах договору, заявлені в межах строку позовної давності та, відповідно, підлягають задоволенню.

Крім того, 26.11.2007 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «С.О.В. Гавань»та адвокатом Яровим Ярославом Володимировичем було укладено договір № 26/11-1 щодо надання юридичних послуг (в справі), на суму 2550 грн. 00 коп. Враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката в сумі 2550 грн. 00 коп. на думку господарського суду Сумської області є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчить системний аналіз матеріалів справи, господарський суд Сумської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені відповідачем в обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені наявними у справі матеріалами. Заперечуючи проти стягнення відповідних грошових коштів на оплату поставленої позивачем продукції, що підтверджується належним чином оформленими документами, а саме видатковими накладними, наданими позивачем у обґрунтування своїх позовних вимог, відповідач надав копії платіжних доручень, які на його думку, є доказами перерахування позивачу боргу в сумі 12611 грн. за поставлений товар. Проте, дослідивши копії платіжних доручень, колегія суддів вважає, що вони не є доказами сплати відповідачем грошових коштів позивачу за договором поставки № 273 від 01.04.2007,оскільки згідно цих платіжних доручень грошові кошти були сплачені відповідачем за іншим договором (а саме за договором №137 від 05.03.2006 року. Через це колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно відшкодування витрат на оплату послуг адвоката в сумі 2550 грн. Статтею 44 ГПК України встановлено, що до складу судових витрат відносяться оплата послуг адвоката та згідно ст.1 Закону України «Про адвокатуру»та ст.6 цього закону - адвокат має право представляти і захищати права та інтереси громадян і юридичних осіб за їх дорученням. Відповідно до договору про надання юридичних послуг № 26/11-1 від 26.11.2007 року та документу на оплату - послуги позивачу надавав не адвокат, а Фізична особа - підприємець Яровий Ярослав Володимирович, який є лише фахівцем у галузі права - підприємцем. Позивач по справі здійснив оплату наданих йому юридичних послуг не адвокату, а фізичній особі - підприємцю на вказаний ним банківських рахунок. Зважаючи на це колегія суддів вважає, що позивач по справі поніс витрати на оплату послуг фахівця в галузі права фізичної особи - підприємця Ярового Ярослава Володимировича, тому суд першої інстанції не мав правових підстав для включення зазначених вище грошових коштів до складу судових витрат та стягувати їх з відповідача по справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 4 статті 104 статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області 14 лютого2008 року по справі 13/26-08 в частині стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

cуддя Афанасьєв В.В.

cуддя Бухан А.І.