ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 14/85

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької

Л. Рогач

за участю представників:

позивача

Чумак В.О. –довіреність від 28.12.2007 р.

відповідача

Бляшин М.С. –довіреність від 06.07.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення

на постанову

від 30.01.2008 р. Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 14/85 господарського суду Рівненської області

за позовом

Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення

до

Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство "АКВАТОН"

про

внесення змін до договору

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2007 р. Українська державна інноваційна компанія в особі Рівненського регіонального відділення звернулась до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ ВП "АКВАТОН" (з урахуванням уточнень до позовної заяви том 1 а.с. 137-141) про:

- внесення змін до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р., а саме в пункт 1.4 щодо вартості обладнання, що передається в лізинг, а саме:

- до пункту 2 додатку № 2 до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р. щодо нарахування лізингової плати

- до пункту 3 додатку № 2 до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р.;

- до графи 93 "Графік сплати лізингових платежів" пункту 3 додатку № 2 до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р.;

- до пункту 3.1 додатку № 3 "Договір викупу обладнання № 4ВО-04/98" до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р.;

- внесення змін до договору фінансового лізингу № 1ФЛ-04/0498 від 01.04.1998 р., а саме до пункту 3.1 додатку № 3 " Договір викупу обладнання № 3ВО-04/98" до договору фінансового лізингу № 1ФЛ-04/0498 від 01.04.1998р.

Позовні вимоги в частині внесення змін до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р. обґрунтовані з посиланням на пункт 9.1, 9.2, 12.7 вказаного договору, якими передбачено, що розмір лізингової плати та вартість обладнання підлягають перегляду у випадку збільшення ставок діючих або впровадження нових податків, зборів та інших платежів, що мають відношення до обладнання після проведення позивачем розрахунків з продавцем, пов'язаних з купівлею переданого в лізинг обладнання.

В обґрунтування позовних вимог в частині внесення змін до договору фінансового лізингу № 1ФЛ-04/0498 від 01.04.1998 р. позивач посилаючись на приписи статті 651 Цивільного кодексу України зазначав, зокрема, що підставою для внесення змін до договору є домовленість сторін про забезпечення повернення коштів інвестору та погашення всіх витрат позивача, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний переглянути умови договору викупу обладнання з метою відшкодування витрат позивача на придбання обладнання.

При цьому, позивач посилався на рішення арбітражного суду м. Києва у справах № 21/395 та 21/394 від 16.09.1999 р., якими було змінено розміри лізингових платежів та суму викупу обладнання.

У відзивах на позовну заяву ТОВ ВП "АКВАТОН" просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема, зазначаючи про те, що позивачем не доведено наявність передбачених договорами підстав для внесення до них змін.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.04.2007 р., на підставі статті 58 Господарського процесуального кодексу України, об'єднано справи № 14/85 та № 11/13 в одне провадження та присвоєно № 14/85, з огляду на те, що в обох справах вимоги є однорідними та беруть участь одні і ті сторони (том 1 а.с. 112).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12.09.2007 р. (суддя Марач В.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Мотивуючи судове рішення господарський суд зазначав, що ТОВ ВП "АКВАТОН" належним чином виконало договори лізингу № 1ФЛ-04/98 та № 2ФЛ-04/98 від 16.09.1999 р., укладені між сторонами, а також судові рішення та інноваційний договір. Жодних порушень вказаних договорів з боку ТОВ ВП "АКВАТОН" не встановлено.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про лізинг" за користування об'єктом лізингу лізингоотримувач сплачує лізингодавцю періодичні лізингові платежі.

Отже, суд дійшов висновку, що вказаний закон не передбачає обов'язку лізингоотримувача сплачувати вартість майна, отриманого в лізинг та/або нести відповідальність за своєчасність оплати вартості цього майна перед його Продавцем. Ні зовнішньоекономічними, ані інноваційним та лізинговими договорами не передбачено з боку лізингоотримувача будь-якої часткової оплати вартості обладнання, чи обов'язку ТОВ ВП "АКВАТОН" здійснювати розрахунки, в тому числі і часткові, з іноземним постачальником інноваційного обладнання, або в інший спосіб нести витрати пов'язані з оплатою обладнання. Оплата вартості інноваційного обладнання являється обов'язком правопопередника позивача, саме яким і порушено визначені договорами та протоколами строки оплати за поставлене фірмою "МАГ" обладнання, що і спричинило додаткові витрати для позивача.

На виконання вказівок, що містяться в постанові Верховного Суду України від 13.03.2007 у справі № 11/13 судом досліджено відповідні пункти договорів фінансового лізингу та угоди і зроблено висновок про відсутність правових підстав для зміни умов договорів фінансового лізингу.

Крім того, судом з урахуванням положень пункту 3 статті 632 Цивільного кодексу України зроблено висновок про неможливість зміни ціни в договорі після його виконання та вказано, що вимога про внесення змін до договорів лізингу після припинення зобов'язання внаслідок закінчення строку дії договору є безпідставною.

За апеляційною скаргою Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення Львівський апеляційний господарський суд (судді: Новосад Д., Михалюк О., Мельник Г.), переглянувши рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2007 р. в апеляційному порядку, постановою від 30.01.2008 р. залишив його без змін з тих же підстав.

Українська державна інноваційна компанія в особі Рівненського регіонального відділення подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2008 р. у справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статі 43 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що судом в порушення статті 42 Господарського процесуального кодексу України судами не були оцінені докази позивача наведені в договорі фінансового лізингу та угоді від 03.04.1998 р. відповідно до яких сторони домовились переглянути умови договору фінансового лізингу у випадках визначених цим договором та угодою, а також не враховано доказів позивача, що випадки визначені в договорі для перегляду справи наступили і вони не залежали від волі позивача, зокрема було змінено курс німецької марки в період платежів за договором, введено збір до Пенсійного Фонду України та збільшено банківські витрати, що також було встановлено Верховним Судом України у постанові від 13.03.2006 р.

Крім того, на думку заявника, судом було порушено вимоги частини 2 статі 651 Цивільного кодексу України та не враховано вимоги пункту 12.07 договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998 р.

У відзиві ТОВ ВП "АКВАТОН" просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2008 р. залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції, Українська державна інноваційна компанія, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.09.2000 № 342-р, є правонаступником Української інноваційної фінансово-лізингової компанії.

Рівненське регіональне відділення є відокремленим підрозділом Української державної інноваційної компанії і входить до структури компанії.

24.10.1997 р. між фірмою "МАГ, Машинен унд Аппаратебау АГ" - Продавець, ДП Українська інноваційна фінансово лізингова компанія (правопопередник позивача і покупець за договором) та ТОВ ВП "АКВАТОН", який є отримувачем за договором, було підписано контракт № 02/ИННОАКВА - МАГ/10/97, предметом якого була поставка на умовах СІР Інкотермс-

1990 емальагрегатів та іншого обладнання, за ціною

твердою          протягом          всього          строку          дії          Контракту і погодженою сторонами у розмірі 865000 німецьких марок.

Оплата за Контрактом була передбачена сторонами у вигляді авансу –10%, а решта суми 4-ма платежами в строк до 30.10.1998.

Всі банківські, митні і інші витрати на території Покупця виплачуються за рахунок Покупця (п. 5.2. Контракту).

27.10.1997          між фірмою "МАГ, Машинен унд Аппаратебау АГ",

Австрія - Продавець, ДП "Українська інноваційна фінансово

лізингова компанія" - Покупець та ТОВ ВП "АКВАТОН" - Отримувач було підписано Контракт № 03/ИННОАКВА - МАГ /10/97, предметом якого була поставка обладнання, за ціною твердою          протягом всього          строку дії          Контракту, погодженою сторонами 1 050 000 німецьких марок, з оплатою передбаченою сторонами у вигляді авансу - 500 000, 00 німецьких марок і решта суми 3-ма платежами в строк до 10.12.98.

Всі банківські, митні і інші витрати на території Покупця виплачуються за рахунок Покупця.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що Протоколами від 12.03.1998 та № 2 від 31.07.1998 скріпленими підписами і печатками трьох сторін було об'єднано і змінено, крім вже оплаченого авансу, строки оплати обладнання за контрактами № 02/ИННОАКВА - МАГ /10/97 від 24.10.97 та № 03/ИННОАКВА -МАГ/10/97 від 27.10.97.

Здійснення оплати було передбачено шляхом сплати Покупцем чергових щомісячних платежів.

Кінцевий строк оплати обладнання визначено - 15.07.1999 р.

Інших документів про зміну строків оплати за підписами і печатками трьох сторін Контракту в матеріалах справи немає.

01.04.1998          між позивачем та відповідачем було укладено Договір фінансового лізингу № 1ФЛ-04/98, з умовами якого Лізингодавець передав

ТОВ ВП "АКВАТОН" в платне користування на умовах фінансового

лізингу придбаний за Контрактом № 02/ИННОАКВА - МАГ /10/97

емальагрегат та інше обладнання за переліком для

реалізації відповідно до укладеного між сторонами інноваційного

договору № 32 від 25.09.1996 р.

01.04.1998 між правопопередником позивача –ДП "Українська інноваційна фінансово –лізингова компанія" та ТОВ ВП "АКВАТОН" було укладено договір фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98, за умовами якого позивач передав відповідачу в платне користування на умовах фінансового лізингу придбаний за Контрактом № 03/ИННОАКВА - МАГ /10/97 емальагрегат та інше обладнання відповідно до переліку для реалізації відповідно до укладеного сторонами інноваційного договору № 326 від 15.12.1997.

При укладенні договорів лізингу були погоджені розмір, порядок та строки сплати лізингових платежів.

Відповідно до пункту 2 Додатку № 2 до Договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98 до лізингової плати входили витрати пов'язані з платою вартості обладнання з урахуванням комісійних банку, а також курсова різниця з урахуванням податку на прибуток, мито і митні збори; послуги брокера, усього на суму 1 316 234, 64 грн.

Сума 112 218, 29 грн. повинна була виплачуватись згідно графіку сплати лізингових платежів, а решта ТОВ ВП "Акватон" зобов'язувалось сплатити відповідно до укладеного сторонами договору викупу обладнання № 4ВО-04/98 від 01.04.1998, який є Додатком № 3 до договору лізингу № 2ФЛ-04/98 від 01.04.1998.

Відповідно до пункту 2 Додатку № 2 Договору фінансового лізингу № ІФЛ-04/98 до лізингової плати входили витрати пов'язані з платою вартості обладнання 865 000, 00 німецьких марок, з урахуванням комісійних банку, а також курсової різниці з урахуванням податку на прибуток, мита і митних зборів, усього на суму 1 087 321, 62 грн.

Сума 864 420, 67 грн. повинна була виплачуватись згідно графіку сплати лізингових платежів, а решта ТОВ ВП "Акватон" зобов'язувалось сплатити відповідно до укладеного сторонами договору викупу обладнання від 01.04.1998 № ЗВО-04/98, який є Додатком № 3 до договору лізингу від 01.04.1998 № 1ФЛ-04/98.

Протоколом від 09.11.1998 № 1 та протоколом № 2 за участю всіх представників учасників інноваційного проекту зроблено висновок про наявність форс-мажорних обставин, які діяли з початку вступу в силу Постанови Кабінету міністрів України "Про внесення змін до ставок ввізного мита на окремі види товарів" від 20.12.1997 № 1432 до 15.06.1998.

У зв'язку з форс-мажорними обставинами ТОВ ВП "Акватон" не змогло виконати своєчасно умови договору фінансового лізингу від 01.04.1998 № 2ФЛ-04/98.

Термін дії форс-мажорних обставин відповідно до протоколів становив 16 місяців.

Крім того, судами під час розгляду справи було встановлено, що рішенням арбітражного суду м. Києва від 16.09.99 у справі № 21/395 за позовом ТОВ ВП "Акватон" до ДП "Українська фінансово-лізингова компанія" позов задоволено частково, перенесено на 16 календарних місяців строки виконання зобов'язань за цим договором та внесено інші зміни до договору фінансового лізингу № 1ФЛ-04/98.

Рішенням арбітражного суду м. Києва від 16.09.99 у справі № 21/394 за позовом ТОВ ВП "Акватон" до ДП "Українська фінансово-лізингова компанія" позов задоволено частково, перенесено на 16 календарних місяців строки виконання зобов'язань за цим договором та внесено зміни до договору фінансового лізингу № 2ФЛ-04/98.

Зокрема, змінами в договір № 2ФЛ-04/98, що були затверджені судом, було передбачено:

- перенесення дати закінчення строку лізингу на 01.03.2006 (пункт 2.1 договору);

- проведення амортизації обладнання у звичайному порядку передбаченому пунктом 8.6.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (пункт 9.8 договору);

- сума 791 057, 40 грн. виплачується лізингоодержувачем лізингодавцю згідно "Графіка сплати лізингових платежів", а сума - 525 177, 24 грн. - при викупі обладнання згідно умов договору викупу обладнання № 4ВО-04/98 (Додаток № 2);

- ціна викупу обладнання становить 525 177, 24 грн., в тому числі податок на додану вартість 20% (пункт 3.1 Додатку №3), у випадку зміни розміру податку на додану вартість ціна викупу перераховується по новій ставці (пункт 3.2 Додатку №3), строк викупу обладнання - 01.03.2006 (п.4.1 Додатку № 3) .

Постановами Вищого арбітражного суду України від 22.05.2000 судові рішення у справах № 21/394 та № 21/395 були залишені без змін, є чинними на даний час та належно виконані.

При цьому, судами було встановлено, що в матеріалах справи наявні докази сплати ТОВ ВП "АКВАТОН" суми викупу за договорами викупу обладнання в редакції, що затверджена судом.

Крім того, рішенням арбітражного суду м. Києва від 26.01.2000 у справі № 22/351 внесено зміни до інноваційного договору від 15.12.1997 № 32/6, згідно із якими:

-          строк виконання проекту закінчується 03.03.2006;

- Рівненське регіональне відділення Державного інноваційного фонду України зобов'язано виділити на реалізацію проекту цільовий вклад у розмірі, еквівалентному 1 050 000, 00 німецьких марок та перерахувати вказані кошти ДП "Українська інноваційна фінансово-лізингова компанія";

- ДП "Українська інноваційна фінансово-лізингова компанія" зобов'язано придбати та передати майно у користування ТОВ ВП "Акватон" на умовах фінансового лізингу, а також забезпечити своєчасність розрахунків з постачальником інноваційного майна згідно договору поставки;

- ТОВ ВП "АКВАТОН" зобов'язано здійснити за рахунок власних коштів у розмірі 610 500, 00 грн. фінансування робіт, послуг для забезпечення виготовлення і реалізації інноваційної продукції, придбання сировини та комплектуючих, що не пов'язано з оплатою майна.

Рішенням арбітражного суду м. Києва від 26.01.2000 у справі № 22/352 внесено зміни до інноваційного договору від 25.09.1996 № 32, згідно із якими:

- строк виконання проекту закінчується 03.03.2006;

- Рівненське регіональне відділення Державного інноваційного фонду України зобов'язано виділити на реалізацію проекту цільовий вклад у розмірі, еквівалентному 1 845 000, 00 німецьких марок та перерахувати вказані кошти Компанії;

- ДП "Українська інноваційна фінансово-лізингова компанія" зобов'язано придбати та передати майно у користування ТОВ ВП "Акватон" на умовах фінансового лізингу, а також забезпечити своєчасність розрахунків з постачальником інноваційного майна згідно договору поставки;

- ТОВ ВП "АКВАТОН" зобов'язано здійснити за рахунок власних коштів у розмірі 1 064 990, 00 грн. фінансування робіт, послуг для забезпечення виготовлення і реалізації інноваційної продукції, придбання сировини та комплектуючих, що не пов'язано з оплатою майна.

З врахуванням того, що рішення арбітражного суду м. Києва по справі № 22/351 від 26.01.2000 вступило в законну силу, внесено зміни і доповнення до інноваційного договору № 32/б від 15.02.1997 р., яким Рівненське регіональне відділення Державного інноваційного фонду України виділити на реалізацію проекту цільовий вклад в сумі необхідній для оплати майна, поставленого за контрактом № 03/ИННОАКВА-МАГ/10-97 від 24.10.1997 р. для проведення позивачем своєчасних розрахунків з постачальником інноваційного майна, оплата вартості інноваційного обладнання є обов'язком позивача.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є вимога Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення про внесення змін до договорів лізингу № 2ФЛ-04/98 та № 1ФЛ-04/98 та договорів викупу обладнання які є додатками до договорів лізингу щодо збільшення лізингової плати шляхом сплати одноразового платежу та збільшення суми викупу обладнання на суму витрат понесених правопопередником позивача при розрахунках з постачальником обладнання фірмою "МАГ" за період з жовтня 1998 року по грудень 2001 року, при цьому посилаючись на те, що саме ТОВ ВП "АКВАТОН" зобов'язане компенсувати вказані витрати позивачу.

Згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-1У до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Підстави для зміни або розірвання договору встановлено статтею 651 Цивільного кодексу України, відповідно до частини другої якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже інші підстави зміни або розірвання договору (крім істотного його порушення) можуть встановлюватись, зокрема, договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким повністю погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що оскільки сторонами Протоколом від 12.03.1998 та Протоколом № 2 від 31.07.1998 об'єднано оплату обладнання, поставленого за контрактами № 02/ИННОАКВА - МАГ /10/97 від 24.10.1997 та № 03/ИННОАКВА - МАГ /10/97 від 27.10.1997, а факт порушення строків оплати обладнання по контракту № 02/ИННОАКВА МАГ /10/97 від 24.10.1997 та, як наслідок, виникнення додаткових витрат для позивача при оплаті обладнання, що передано в лізинг згідно договору № 1ФЛ-04/98, встановлено рішенням господарського суду Рівненської області по справі № 14/73, в якій брали участь позивач та відповідач і яке набрало законної сили, то відповідно, за таких умов понесені правопопередником позивачем витрати щодо розрахунків з постачальником обладнання повністю покладаються на позивача.

За таких умов правові підстави передбачені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України чи Законом України "Про лізинг" іншими нормативними актами, чи передбачені договорами лізингу для покладення цих витрат на ТОВ ВП "АКВАТОН" відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції, якими не були взяті до уваги посилання позивача на пункти 9.1, 9.2, 12.7 договору з таких підстав:

- пунктом 9.1 договору лізингу не передбачена можливість односторонньої зміни умов Договору, а позивачем не доведено існування передбачених вказаним пунктом підстав для внесення змін до договору у визначені договором строки оплати;

- пункт 9.2 договору лізингу не вказує на необхідність попередньої письмової домовленості сторін про зміну умов лізингу, а також передбачає перегляд за згодою сторін строку лізингу та порядку сплати лізингових платежів, натомість запропоновані позивачем зміни не передбачають відповідного продовження строку лізингу, а містять умову про сплату одноразового лізингового платежу, попередньої письмової домовленості позивачем не надано;

- пункт 12.7 договору не містить підстав для перегляду лізингової плати.

Судами було встановлено, що з поданого позивачем розрахунку сплачених сум, ним оплачено фірмі "МАГ", Австрія по контракту № 03/ИННОАКВА - МАГ /10/97 кошти в розмірі 1 006 566, 00 німецьких марок, таким чином, як вбачається з наявних доказів позивачем не здійснено належного розрахунку відповідно до умов договору до цього часу, також позивачем, як вбачаться з матеріалів справи, не здійснено до цього часу доукомплектування обладнання в повній мірі.

Запропоновані позивачем зміни містять вимогу про одноразове збільшення лізингового платежу на 490 681, 36 грн., які відповідач повинен сплати до 01.03.06, що не узгоджується з вказаними договором підставами зміни договору в частині зміни строків сплати лізингового платежу і не відповідає домовленостям між сторонами щодо розміру і порядку сплати лізингової плати.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанції стосовно того, що матеріалами справи підтверджується належне і повне виконання ТОВ ВП "АКВАТОН" умов договорів фінансового лізингу, заборгованість за договором відсутня, ТОВ ВП "АКВАТОН" проведено повний розрахунок за обладнання відповідно до укладених між сторонами договорів,а після здійсненої ТОВ ВП "АКВАТОН" оплати за обладнання, відповідно до умов договору, вказане обладнання є власністю відповідача.

А тому, беручи до уваги встановлені під час здійснення апеляційного провадження обставини, судова колегія вважає правомірним висновок господарського суду Рівненської області та Львівського апеляційного господарського суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що вказані позивачем в позовній заяві підстави щодо змін до договору не передбачені договором як умова для внесення змін і перегляду істотних умов договору.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Викладені у касаційній скарзі доводи заявника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції, а також такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняту у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2008 р. у справі № 14/85 господарського суду Рівненської області залишити без змін.

Касаційну скаргу Державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення - без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач