ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.08
р.
Справа № 31/51пн

Суддя
господарського суду Донецької області Ушенко Л.В. при секретарі судового
засідання Лазебна Н.Ю., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1м.Москва

До
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Янос -В” м.Донецьк

третя
особа на стороні позивача: ОСОБА_2

Треті
особи на стороні відповідача:

ОСОБА_3м.Севастополь

ОСОБА_4м.Севастополь

про
визнання недійсними рішень, прийнятих загальними зборами учасників товариства
17.09.2005р та 03.05.2007р

За
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_5. - довіреність

від відповідача
ОСОБА_6. - довіреність, ОСОБА_7- керівник

від
третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_8. - довіреність

від
третьої особи 1 - ОСОБА_9. - паспорт

від
третьої особи 2 - ОСОБА_9. - довіреність

В С Т
А Н О В И В:

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_1
м.Москва звернувся із позовом до ОСОБА_3м.Севастополь та ОСОБА_4м.Севастополь,
за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет
позову ОСОБА_2м.Москва громадянина РФ про визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників ТОВ „Янос - В”, а саме: про надання згоди на вихід із складу
учасників ТОВ „Янос - В” ОСОБА_2. та ОСОБА_1., про викуп часток учасників
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. товариством, про внесення змін до статутного фонду ТОВ
„Янос - В” в зв'язку із вибуттям із складу ТОВ „Янос - В” ОСОБА_2. та ОСОБА_1.,
про доручення учаснику товариства ОСОБА_9. здійснити державну реєстрацію змін
до статуту ТОВ „Янос -В”, а також рішень загальних зборів учасників ТОВ „Янос -
В” від 03.05.2007р про звільнення директора ТОВ „Янос - В” ОСОБА_10. та
призначення директором товариства ОСОБА_11.

Ухвалою
суду про порушення справи від 28.03.2008р до участі у справі в якості
відповідача було залучене Товариство з обмеженою відповідальністю „Янос -В”
м.Донецьк.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 16.04.2008р із складу відповідачів
були виключені ОСОБА_9. та ОСОБА_11. і залучені
в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет позову на
стороні  відповідача.

В
обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17.09.2005р та 03.05.2007р
відбулись загальні збори учасників товариства, які проведені із порушенням
порядку їх проведення, оскільки  позивач,
як учасник товариства не був в установленому порядку повідомлений про проведення
таких зборів. Позивач також зазначив, що спірні рішення були прийняті
неправомочним складом учасників товариства, оскільки він та ОСОБА_2. були
відсутні на загальних зборах учасників 03.05.2007р та 17.09.2005р і доля їх в
статутному капіталі на момент проведення зборів складала 70,5%.

Відповідач
надав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав і зазначив, що виконавчий
орган товариства організацією та проведенням загальних зборів учасників
17.09.2005р та 03.05.2007р не займався і оригінали протоколів цих зборів
відсутні у ТОВ „Янос -В”. Книга протоколів зборів учасників ведеться лише з
26.11.2006р.

Представник  ОСОБА_2. - третьої особи на стороні позивача
без самостійних вимог на предмет спору надав письмові пояснення по справі, в
яких зазначив, що дійсно ОСОБА_1, та ОСОБА_1. були оформлені заяви про вихід їх
із товариства, однак вони не передавались офіційно товариству для розгляду, а
ОСОБА_9. оманним шляхом заволодів зазначеними заявами і 17.09.2005р разом із
ОСОБА_11. провів загальні збори учасників товариства на яких були виключені
ОСОБА_1, та ОСОБА_2. із складу учасників. 23.09.2005р ОСОБА_1. надав директору
товариства  Лобанову  заяву, написану в простій письмовій формі,
адресовану загальним зборам  учасників
товариства  про відкликання своєї заяви
від 05.09.2005р про вихід із товариства. Оскільки в подальшому проводились
загальні збори учасників товариства, на яких були присутні ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.  як учасники і приймали участь в
голосуванні при прийнятті рішень, то ОСОБА_1, і ОСОБА_2. продовжували бути  учасниками ТОВ „Янос -В” і не повідомлення їх
в установленому порядку про проведення загальних зборів 03.05.2007р вважає є
порушенням вимог чинного законодавства.

Треті
особи без самостійних вимог на предмет позову на боці відповідача (ОСОБА_9. та
ОСОБА_11.) надали письмові пояснення по справі, в яких в задоволенні позовних
вимог просять відмовити, посилаючись на те, що на загальних зборах 17.09.2005р
були розглянуті нотаріально засвідчені заяви учасників товариства ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. про їх вихід із товариства. Порядок скликання та проведення зборів був
дотриманий відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач та ОСОБА_2. в
подальшому і приймали участь у загальних зборах товариства як учасники,
оскільки  не було  вирішене
питання щодо виплати їх долі  в
статутному капіталі, а 22.12.2006р позивач здійснив уступку своєї долі в
товаристві в розмірі 35% ОСОБА_2. на підставі договору дарування та 0,25% долі
передав товариству, про що 16.07.2007р були внесені зміни до Єдиного державного
реєстру та зареєстрована нова редакція статуту. Треті особи вважають позовні
вимоги позивача щодо визнання недійсними рішень загальних зборів від
03.05.2007р також необґрунтованими, оскільки на той момент позивач вже не був
учасником товариства.

В
процесі розгляду справи третіми особами ОСОБА_9. та ОСОБА_11. було надане
клопотання про припинення провадження у справі
в частині визнання недійсними рішень загальних зборів від 03.05.2007р та
зупинення провадження у справі в іншій частині позову  до розгляду пов'язаної із нею справи між тим
ж сторонами №20-7/209, яка знаходилась в провадженні Господарського суду
м.Севастополя. Позивач заперечував проти зазначеного клопотання.

17.06.2008р
до канцелярії господарського суду надійшла заява третіх осіб (вхд.№0241/19853)
від 17.06.2008р про відзив зазначених клопотань, посилаючись на те, що справа
№20-7/209 не пов'язана із справою 31/51пн. Крім того, зупинення провадження у
даній справі спричинить неможливість розгляду справи  в розумний строк і можливість судового
захисту буде обмежена.

Також,
в провадженні господарського суду м.Севастополя знаходилась справа
№20-9/180-5-239 за позовом  ОСОБА_2. до
ОСОБА_9. та ОСОБА_11. про визнання недійсними рішень загальних зборів від
17.09.2005р, яке зупинено до вирішення справи №20/7-209. Крім того, ухвалою
господарського суду м.Севастополя, також припинено провадження у справі
№20-9/179-5/238 за позовом ОСОБА_9. та ОСОБА_11. про визнання недійсними рішень
загальних зборів від 03.05.2007р.

Суд
визнав недоцільним зупинення провадження у справі 31/51пн до розгляду справ
№20-9/180-5-239 та №20-7/209 з огляду на те, що п.6 Конвенції „Про захист прав
людини і основоположних свобод” кожен має право на справедливий і публічний
розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру, а  зупинення
провадження по справі обмежить право позивача на розгляд справи у розумний
строк, оскільки провадження у справі 20-9/180-5-239 зупинено до розгляду справи
20-7/209 і крім того, суд вважає можливим розглянути дану справу без зупинення
провадження у справі до розгляду справи 20-7/209, оскільки ці справи стосуються
різних предметів  та обставин, та мають
інший склад сторін.

Третіми
особами також заявлялось клопотання про призначення у даній справі судової
експертизи з питань встановлення наявності/відсутності підробки довіреності на
представника позивача ОСОБА_5., який підписав позовну заяву. Заявою від
10.12.2008р ОСОБА_1. підтвердив повноваження свого представника ОСОБА_5. по
довіреності від 12.02.2008р. реєстраційний №4а-526. Дана заява нотаріально
посвідчена.

З
урахуванням зазначеного в задоволенні клопотання третіх осіб щодо призначення
експертизи було відмовлено.

Розгляд
справи здійснювався за допомогою технічних засобів фіксування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Товариство
з обмеженою відповідальністю „Янос - В” було створено згідно рішення загальних
зборів учасників товариства 11.02.1998р і зареєстроване Севастопольською
міською державною адміністрацією 06.03.1998р.

Протоколом
загальних зборів учасників від 27.02.2004р були внесені зміни до статуту
товариства щодо його учасників і згідно редакції Статуту від 03.03.2004р
учасниками товариства були  громадяни України:
ОСОБА_9, ОСОБА_11та громадяни Російської Федерації: ОСОБА_2та ОСОБА_1

Відповідно
до п.4.1 Статуту вклади учасників у статутному капіталі товариства складали:
ОСОБА_9. - 15% , ОСОБА_11. - 14,5%, ОСОБА_2. - 35,25%, ОСОБА_1.-35,25%.

Як
убачається із протоколу №14 - 17.09.2005р були проведені загальні збори
учасників ТОВ „Янос -В”. Згідно даного протоколу на загальних зборах були
присутні ОСОБА_9., ОСОБА_11., ОСОБА_2., ОСОБА_1. Порядком денним були питання
розгляду заяв учасників товариства ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про їх вихід із складу
учасників товариства від 05.09.2005р. В підтвердження  повідомлення учасників про проведення зборів
17.09.2005р третя особа ОСОБА_9. надав суду повідомлення за вих..№141/1 від
09.09.2005р на ім'я ОСОБА_2. (звірено судом з оригіналом, копія залучена у
справу), на якому наявний підпис та дата отримання 14.09.2005р. Доказів
повідомлення ОСОБА_1, про проведення зборів суду не надано.

На
зазначених зборах було прийняте рішення про надання згоди на вихід із складу
учасників товариства ОСОБА_1. та ОСОБА_2. із викупом їх долі в статутному
капіталі товариством. Грошові кошти, які
внесені до статутного фонду та зареєстровані як інвестиція було  вирішено перерахувати учасникам, які вибули
після проведення державної реєстрації змін до установчих документів протягом 6
місяців.

В
матеріалах справи наявні ксерокопії, нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. від 05.09.2005р про їх вихід із складу учасників ТОВ „Янос -В” з
виплатою їх долі в статутному капіталі. Оригінали заяв вилучені органами
досудового слідства, що підтверджується протоколом виїмки.

23.09.2005р
ОСОБА_1. була подана заява, оформлена в простій письмовій формі про відкликання
своєї заяви від 05.09.2005р  про вихід із
складу учасників товариства.

Представник
позивача та третьої особи на стороні позивача -
пояснив суду, що заяви про вихід із складу учасників ТОВ „Янос -В” були
написані ОСОБА_1. та ОСОБА_1. з особистих причин, пов'язаних із статусом
депутатів Державної думи РФ та м.Москви, однак вони не мали наміру виходити із
складу учасників товариства і зазначені заяви не передавались іншим учасникам
товариства для розгляду на загальних зборах учасників, однак учасник товариства
ОСОБА_9. оманним шляхом отримав ксерокопії зазначених заяв і разом із ОСОБА_11.
17.09.2005р провів загальні збори учасників товариства, на яких ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. були відсутні і не були повідомлені про проведення таких зборів, а
зазначення в протоколі про їх участь у зборах не відповідає дійсності.

В
підтвердження відсутності ОСОБА_1, та ОСОБА_2. у м.Севастополі та неможливості
прийняти участь у загальних зборах 17.09.2005р, представник позивача та третьої
особи  на стороні позивача надав довідку
Державної прикордонної служби України б/н та дати, надану на запит слідчого
Козловської Т.О. від 14.04.2008р вих..№5/2343, згідно якої в'їзд позивача та
ОСОБА_2. за період з 01.08.2005р по 23.09.2005р на території України не
зареєстровано.

Разом
з тим, в даному листі Державної прикордонної служби України, який надійшов на
запит СВ РОП СУ УМВС України у м.Севастополі, №5/2343 від 14.04.2008р
зазначено, що відсутність інформації в базі даних „Відомості про осіб, які
перетнули державний кордон України” не спростовує факт перетинання державного
кордону України в пунктах пропуску відповідних осіб.

Треті
особи - ОСОБА_9. та ОСОБА_11. надали свої пояснення і зазначили, що фактично
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. були присутні на загальних зборах учасників товариства
17.09.2005р. В підтвердження того, що
ОСОБА_2. знаходився в цей день в м.Севастополі надали довідку із готелю
„ЯРД” м.Севастополь, згідно якої ОСОБА_2. з 16.09.2005 по 17.09.2005р
знаходився в даному готелі, а також довідку ТОВ „Сі - фактор” про підтвердження
знаходження ОСОБА_2. 17.09.2005р на борту моторного судна з 17 години до 19-00
у м. Севастополі. При цьому відомості про перетинання кордону України  і знаходження в України гр..ОСОБА_2. довідкою
Державної прикордонної служби України не підтверджені.

В
судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач та третя особа -
ОСОБА_2. є депутатами Державної Думи Російської Федерації та м. Москви і
ОСОБА_2. часто буває в Україні, зокрема в Криму
із офіційними справами, і при здійсненні таких візитів він допускає
можливість не  здійснення відмітки
прикордонною службою про перетинання ним
кордону України.

Третя
особа ОСОБА_9. заперечив достовірність даних Державної прикордонної служби
України додатково пославшись на те, що наявні в матеріалах справи  докази свідчать про неповну і недостовірну
інформацію, викладену в довідці Державної прикордонної служби, зокрема, що
згідно протоколу загальних зборів товариства від 27.01.2007р гр..РФ ОСОБА_2.
був присутній на зборах товариства, які проводились у м.Севастополі, а за
даними Державної прикордонної служби України, наданої слідчому Козловській
Т.О.на запит від 14.04.2008р вих..№5/2343, ОСОБА_2. перетнув кордон України у
м.Сімферополі (аеропорт) 19.01.2007р і виїхав з України 21.01.2007р, тобто
станом на 27.01.2007р був відсутній в Україні.

Господарський
суд вважає, що надані позивачем докази в підтвердження відсутності
ОСОБА_2.  у м.Севастополі, а отже
неможливості участі його на загальних зборах учасників ТОВ „Янос -В”
17.09.2005р носять спірний характер і тому не приймаються судом до уваги.

З
урахуванням викладеного господарський суд дійшов висновку, що позивач не довів
належними доказами відсутність на загальних зборах учасників 17.09.2005р
ОСОБА_2.

Відповідно
до ст. 60 Закону України „Про господарські товариства” загальні збори учасників
товариства з обмеженою відповідальністю вважаються повноважними, якщо на них
присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як
60 відсотками голосів.

Згідно
п.4.1 Статуту товариства ( в редакції 2004р) ОСОБА_9., ОСОБА_11. та ОСОБА_2.
володіли часткою в статутному капіталі, що складала 64,75%, отже збори
учасників товариства 17.09.2005р були повноважними.

Разом
з тим, суд зазначає, що доказів повідомлення ОСОБА_1. про проведення загальних
зборів 17.09.2005р та його безпосередньої участі у зборах (крім зазначення про
це в протоколі загальних зборів) не надано, отже відповідачем та третьою особою
не спростовані доводи позивача в цій частині.

Відповідно
до ст.10 Закону України „Про господарські товариства”, ст.116 ЦК України
учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства.

За
приписами ст.148 ЦК України учасник ТОВ повинен повідомити товариство про свій
вихід не пізніше ніж за 3 місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений
статутом.

Подання
заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних
прав та обов'язків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід із
товариства не залежить від згоди товариства чи інших учасників, тому учасник
вважається таким, що вийшов з товариства з обмеженою відповідальністю з моменту
прийняття загальними зборами рішення  про
виключення учасника з товариства на підставі його заяви про вихід, а у випадку
відсутності такого рішення - з дати закінчення строку, встановленого законом
або статутом товариства для повідомлення про вихід з товариства.

Рішенням
загальних зборів від 17.09.2005р була надана згода на вихід із складу учасників
ТОВ „ЯНОС -В” позивача і прийняття рішення про викуп його долі товариством та
про внесення змін до статутного фонду товариства  та доручено учаснику товариства ОСОБА_9.
забезпечити державну реєстрацію змін до статуту.

Як
убачається із матеріалів справи, 23.09.2005р ОСОБА_1. та ОСОБА_2. надали
директору ТОВ „ЯНОС _В” ОСОБА_10. заяву про відкликання своїх заяв від
05.09.2005р про самостійний вихід із товариства та виплату вартості майна
пропорційно долі в статутному капіталі, про що наявна відмітка про отримання
даної заяви.

Відповідно
до ст.214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній право чин має право  відмовитись від нього, якщо інше не
встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину (вихід із товариства на
підставі заяви) порушено право іншої особи, ці права підлягають захисту.
Учасники товариства не оспорювали  в
установленому порядку дані заяви про відмову від виходу із товариства та не приймали
інших способів захисту своїх цивільних прав.

25.11.2006р
відбулись загальні збори учасників товариства, на яких в якості учасників
товариства були  ОСОБА_2. та ОСОБА_1. (
по довіреності представляв інтереси ОСОБА_5.). До порядку денного були
включенні питання: про  підвищення
заробітної плати працівників товариства, про видачу учасникам  товариства нотаріально засвідчених копій
статуту та інших документів та про видачу учасникам товариства свідоцтв про
внесення ними долі  в статутний фонд.

Протокол
загальних зборів підписаний учасниками товариства, в тому числі ОСОБА_1. та
ОСОБА_5. (від імені  ОСОБА_1, по
довіреності). Зазначені особи приймали участь в голосуванні при прийняття
рішень, в тому числі стосовно  рішення
про видачу директором товариства ОСОБА_10. кожному із учасників  свідоцтва про внесення долі  в статутний фонд до 01.01.2007р.

Як
свідчать матеріали справи, в  подальшому
відбулись загальні збори 27.01.2007р протокол №14, на яких також були присутні
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. (в особі ОСОБА_5. - представник) в якості  учасників
товариства, 31.03.2007р (протокол №15), які проведені Івановим  та ОСОБА_1. ( в особі представника ОСОБА_5).
26.05.2007р (протокол №18), які були проведені в якості учасників товариства
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. (представник ОСОБА_5), на якому було прийняте рішення про  виключення із складу учасників товариства
ОСОБА_9. та ОСОБА_11.

Таким
чином, не зважаючи на рішення, прийняті загальними зборами учасників товариства
17.09.2005р про надання згоди на вихід ОСОБА_2. та ОСОБА_1. із складу учасників
ТОВ „ЯНОС - В” вони фактично не спричинили припинення корпоративних прав
позивача, він в подальшому приймав участь в загальних зборах учасників
товариства і зміни щодо складу учасників товариства та розміру статутного фонду
відповідно до рішень загальних зборів від 17.09.2005р до Статуту ТОВ „ЯНОС-В”
та Єдиного державного реєстру юридичних осіб в установленому порядку не були
внесені.

Більш
того, 22.12.2006р представник ОСОБА_1 ОСОБА_5. уклав договір дарування частки
ОСОБА_1. у статутному фонді, згідно якого ОСОБА_1передав безоплатно у власність
ОСОБА_2 частку у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю „ЯНОС
_В”, що становить 35% і відповідно до п.9 зазначеного договору з моменту
укладення договору  до обдаровуваного
(ОСОБА_2.) перейшли усі права учасника товариства, передбачені Статутом.

Заявою
від 27.02.2007р, яка нотаріально посвідчена, ОСОБА_1 повідомив ТОВ „ЯНОС _В”,
що відповідно до договору дарування від 29.12.2006р його доля в статутному
капіталі товариства у розмірі 35% передана ОСОБА_2., а долю у розмірі 0,25% він
безоплатно передає в розпорядження ТОВ „ЯНОС _В” і виходить із складу учасників
товариства.

Отже
фактично, корпоративні права позивача припинились на підставі договору
дарування та заяви про відступлення частки від 27.02.2007р і 26.05.2007р на
загальних зборах учасників товариства ОСОБА_1, був виключений із складу у
часників товариства, в зв'язку з
даруванням своєї частки у розмірі 35% ОСОБА_2. та згідно заяви від
27.02.2007р - 0,25% - товариству.

Відповідно
до витягу з ЄДР, на момент  розгляду
справи  єдиним учасником  товариства
є громадянин РФ ОСОБА_2. з долею 100% статутного фонду. Відповідні зміни
до статуту були  внесені  на загальних зборах від 26.05.2007р, протокол
№15 і зареєстровані 16.07.2007р (запис №3).

З
урахуванням зазначених обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні
позовних вимог позивача щодо визнання недійсними рішень, викладених в протоколі
загальних зборів учасників ТОВ „ЯНОС _В” від 17.09.2005р, щодо надання згоди на
вихід із товариства ОСОБА_1. та ОСОБА_2. незалежно від того, що при проведенні
зборів та прийнятті рішень були допущені окремі порушення  проведення загальних зборів, оскільки
правовим наслідком визнання недійсними цих рішень буде поновлення позивача в
складі учасників при наявності договору дарування частки в статутному капіталі
22.12.2006р та передачі на користь товариства 0,25 частки, в результаті
чого  фактично були припинені
корпоративні права ОСОБА_1.

Згідно
Конституції України кожна особа має право
на судовий захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Судовий захист порушених прав в спосіб, передбачений законом
повинен забезпечити відновлення  саме
того права, яке було порушено.

На
момент звернення позивача до суду з позовом про
визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства від
17.09.2005р він вже не мав корпоративних прав в цьому товаристві і припинення
їх  не було пов'язане  із спірним рішенням загальних зборів, отже в
такий спосіб поновлення позивача в корпоративних правах не буде вірним по суті.

Спірними
рішеннями  загальних зборів
учасників  ТОВ „ЯНОС _В” від 17.09.2005р
була надана згода на вихід  із товариства
позивача на підставі його власної заяви
і його право на вихід із товариства не залежало від згоди учасників
товариства та від того, чи буде
розглянута його заява по суті на зборах чи ні з прийняттям рішення.

Реалізація
права на вільний вихід із товариства шляхом подачі відповідної заяви учасникам
є одностороннім право чином, від якого учасник може відмовитися  за наявності певних умов, в тому числі і
шляхом подачі відповідної заяви про відкликання заяви про вихід і це право
позивачем було реалізоване в межах 3-х місячного терміну повідомлення
товариства про вихід із товариства.

Крім
того, звернення до суду позивача за захистом прав третьої особи (ОСОБА_2.) не
передбачено ст.1, 2 ГПК України.

Щодо
позовних вимог позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ
„ЯНОС _В” від 03.05.2007р, то вони  також
задоволенню не підлягають, оскільки на момент прийняття спірних рішень позивач
не був учасником ТОВ „Янос -В” і його права ніяким чином не були порушені при
прийнятті спірних рішень, викладених в протоколі від 03.05.2007р.

Одночасно
господарський суд зазначає, що  в
провадженні господарського суду м.Севастополя знаходилась справа
№20-9/179-5/238 за позовом громадянина РФ ОСОБА_2. до ОСОБА_9., ОСОБА_11. про
визнання недійсними рішень загальних зборів учасників від 03.05.2007р, по якому
суд  припинив провадження у справі з підстав,
що даний спір не підлягає розгляду в господарському суді (п.1 ст.80ГПК
України).

При
цьому суд виходив з того, що рішення загальних зборів від 03.05.2007р
стосувались звільнення одного директора товариства і прийняття нового і тому ці
правовідносини є трудовими, а не корпоративними.

Господарський
суд вважає, що ухвала господарського суду м.Севастопля у справі з іншим складом
сторін хоча і з одним предметом спору не є обов'язковою для господарського суду
Донецької області при розгляді даної справи виходячи із положень ч.2 ст.80 та
ст.35 ГПК України.

Одночасно господарський суд зазначає,
що, відповідно до 1.12 роз'яснень Вищого господарського суду України №04-5/14
від 28.12.2007р для розмежування трудових та корпоративних спорів у справах,
пов'язаних з рішеннями про обрання або звільнення, відкликання керівників та
інших посадових осіб товариства, слід враховувати підстави подання позову.
Трудовим є спір, пов'язаний із застосуванням норм Кодексу законів про працю
України та з порушенням права позивача на працю, підставою ж виникнення
корпоративного спору є порушення або оспорювання корпоративних прав учасників
господарських товариств, норм ЦК України, Господарського кодексу України (далі
- ГК України), Закону України "Про господарські товариства", вимог
установчих документів господарських товариств.

Спір про визнання недійсними рішень
загальних зборів з підстав порушення порядку їх скликання та проведення, в тому
числі рішень про обрання, звільнення, відкликання тощо керівників та інших
посадових осіб господарських товариств, належать до корпоративних спорів і
підлягають вирішенню господарськими судами за місцезнаходженням господарського
товариства.

Судом, також не прийняте визнання
відповідачем позову, оскільки визнання позову ґрунтується на тому, що
виконавчий орган товариства не займався організацією і проведенням загальних
зборів від 17.09.2005р та від 03.05.2007р і у нього відсутні  документи щодо цих зборів, що само по собі не
є підставою для визнання недійсними рішень цих зборів. При цьому суд також
враховує встановлені  в судовому
засіданні фактичні обставини, які покладені ним в основу рішення.

З
урахуванням розгляду справи, господарський суд вважає, що судові витрати по
справі слід покласти на позивача.

Керуючись
ст.60,61 Закону України „Про господарські товариства”,  ст. 12, 33, 43, 75, 78, 82-85,  86 Господарського процесуального кодексу
України господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1м.Москва до
Товариства з обмеженою відповідальністю „ЯНОС _В” м.Донецьк, за участю третіх
осіб без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3м.Севастополь,
ОСОБА_4м.Севастополь та ОСОБА_2м.Москва про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників ТОВ „Янос - В”, а саме: про надання згоди на вихід
із складу учасників ТОВ „Янос - В” ОСОБА_2. та ОСОБА_1., про викуп часток
учасників ОСОБА_2. та ОСОБА_1. товариством, про внесення змін до статутного
фонду ТОВ „Янос - В” в зв'язку із вибуттям із складу ТОВ „Янос - В” ОСОБА_2. та
ОСОБА_1., про доручення учаснику товариства ОСОБА_9. здійснити державну
реєстрацію змін до статуту ТОВ „Янос -В”, а також рішень загальних зборів
учасників ТОВ „Янос - В” від 03.05.2007р про звільнення директора ТОВ „Янос -
В” ОСОБА_10. та призначення директором товариства ОСОБА_11. - відмовити.

Судові
витрати у справі покласти на позивача.

Вступну
та резолютивну частину рішення, оголошену в судовому засіданні, долучити до
матеріалів справи.

Рішення
може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10
днів з дня підписання рішення.

Суддя

Рішення підписане 17.07.2008р