донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.09.2008 р.                                                              справа №37/153пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Старовойтової Г.Я.

суддів:

Акулової Н.В.

Волкова Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Сильченко О.В. –дов. від 18.09.08., Ткаченко О.М. –дов. від

18.09.08.

від відповідача:

Жулій А.М. –дов. від 12.08.08., Самохіна В.В. –дов. від

03.10.06.

від третьої особи:

Жулій А.М. - директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ

на рішення господарського суду

Донецької області

від

21.08.2008 р.

у справі

№37/153пд ( суддя Попков Д.О. )

за позовом:

Виконавчого комітету Слов’янської міської ради, м. Слов’янськ

до відповідача:

Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ

3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Дочірнє підприємство “Чисте місто” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ

про

розірвання договорів та зобов’язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.08.2008 року у справі №37/153пд (суддя Попков Д.О.) частково задоволені позовні вимоги Виконавчого комітету Слов’янської міської ради, м. Слов’янськ до Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Дочірнього підприємства “Чисте місто” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ.

Достроково розірвано договір №5 від 10.07.2003р. про використання майна комунальної власності територіальної громади –жилого фонду, укладений між Виконавчим комітетом Слов’янської міської ради, Комунальним підприємством “ЖЕО” та Дочірнім підприємством “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”.

Зобов’язано Дочірнє підприємство “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ передати шляхом підписання акту прийому-передачі Виконавчому комітету Слов’янської міської ради, м. Слов’янськ майно комунальної власності територіальної громади м. Слов’янська –житловий фонд:

- будинки №№ 5, 9, 15, 17, 19 по вул. Шевченка м. Слов’янська,

- будинки №№ 34, 42, 78, 81а по вул. Юних Комунарів м. Слов’янська,

- будинок № 7 по бул. Пушкіна м. Слов’янська,

- будинки №№ 22а, 22б, 24а, 24б, 35а, 35б, 47, 49, 51а, 52, 53а, 56, 58, 60, 62 по вул. Жовтневої революції м. Слов’янська,

- будинки №№ 4, 23, 25, 27, 29 по вул. Корольова м. Слов’янська,

- будинок № 38 по вул. Леніна м. Слов’янська,

- будинки №№ 2, 4, 6 по вул. Нарвській м. Слов’янська,

- будинок № 4 по вул. Лозановича м. Слов’янська,

- будинок № 22 по вул. Войкова м. Слов’янська,

- будинок № 8 по вул. Свердлова м. Слов’янська,

- будинок № 43 по вул. Т. Набережній м. Слов’янська,

- будинок № 70 по вул. Профінтерна м. Слов’янська,

- будинки №№ 1, 3, 5, 7, 9, 9а по вул. Володарського м. Слов’янська;

- інвентарні справи, технічні паспорти та акти технічного стану до нього.

Припинено провадження в частині вимог про дострокове розірвання договору №150 від 01.12.2003 р. про використання майна комунальної власності територіальної громади –жилого фонду, укладеного між Виконавчим комітетом Слов’янської міської ради, Комунальним підприємством “ЖЕО” та Дочірнім підприємством “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, та зобов’язання Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль передати шляхом підписання акту прийому-передачі виконавчому комітету Слов’янської міської ради будинків №№ 3, 7 по пров. Донському м. Слов’янська та будинків №№ 19, 21 по вул. Новосодовській м. Слов’янська разом із інвентарними справами, технічними паспортами та актами технічного стану до них.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач, Дочірнє підприємство “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ, звернувся з апеляційною скаргою про скасування рішення господарського суду, оскільки вважає, що воно прийняте судом з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення господарського суду - скасувати.

Позивач, Виконавчий комітет Слов’янської міської ради, м. Слов’янськ, проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства. Просить залишити рішення господарського суду –без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Дочірнє підприємство “Чисте місто” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ, апеляційну скаргу відповідача підтримала повністю, вважає оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню.

Від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №37/153пд до розгляду Слов’янським міськрайонним судом клопотання ДП “ЖЕУ “Орікс” ЗАТ “Мисль” від 04.09.2008 року про припинення рішення виконкому Слов’янської міської ради №299 від 16.04.2008 року “Про результати перевірки договірних зобов’язань ДП “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” ЗАТ “Мисль”.

Зазначене клопотання відповідача залишене судовою колегією без задоволення оскільки, із його змісту не вбачається, що спір у справі №37/153пд не може бути розглянутий Донецьким апеляційним господарським судом до розгляду Слов’янським міськрайонним судом клопотання ДП “ЖЕУ “Орікс” ЗАТ “Мисль”.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в засідання суду, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Виконавчий комітет Слов’янської міської ради (Орган управління), Комунальне підприємство “ЖЕО” (Підприємство) та Дочірнє підприємство “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” ЗАТ “Мисль” (Виконавець) 10.07.2003р. уклали договір №5 про використання майна комунальної власності територіальної громади –жилого фонду.

Відповідно до п.п. 1.1. цього Договору його предметом є передача Органом управління Виконавцю в тимчасове користування майна комунальної власності територіальної громади –жилого фонду, зазначеного в переліку. Ціллю договору є утримування жилого фонду; проведення розрахунків з наймачами квартир - за утримання житла; з власниками квартир –за участь в витратах, пов’язаних з утриманням домів та прилягаючих до них територій; утримання прибудинкових територій; забезпечення кваліфікованого, гарантованого обслуговування та ремонту жилого фонду, його технічного обладнання; надання житлово-комунальних послуг; утримання прилягаючих територій в санітарному стані для створення мешканцям домів необхідних умов проживання.

Згідно з п.п. 2.3.1. та 2.3.2. зазначеного договору відповідачу передається на баланс майно комунальної власності у вигляді житлових будинків, зазначених у переліках, з документацією щодо технічного стану, прибудинкової території, переліку квартиронаймачів, власників квартир та нежитлових приміщень, користувачів пільгами, орендних відносин, заборгованості та планових обсягів робіт.

Пунктом 6.1 Договору №5 встановлено, що договір діє на строк, встановлений рішенням Виконкому Слов’янської міської ради №407 від 09.07.2003 року, на 10 років з 10.07.2003 року по 10.07.2013 року.

Відповідно до Акту приймання-передачі від 01.08.2003 року КП “ЖЕО” були передані на баланс ДП “ЖЕУ “Орікс” житлові будинки згідно з додатком №1. Угодами від 20.10.2004р. та 16.11.2005р. до договору № 5 від 10.07.2003р. були внесені зміни щодо кількості переданого у користування будинків житлового фонду, у зв’язку із чим додаток з відповідним переліком будинків було викладено у новій редакції.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. у справі № 42/292Б ліквідовано Комунальне підприємство „ЖЕО”, у зв’язку із чим 08.06.2008р. був здійснений відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1, арк. 62).

Позивачем здійснена перевірка виконання договірних зобов’язань відповідачем, за наслідками якої складений акт від 02.04.2008р., яким, зокрема, встановлено, що з жовтня по грудень 2007р. нарахування та отримання квартирної плати від мешканців переданих у користування житлових будинків здійснювалося ДП “Чисте місто” на підставі договору від 01.09.2007р., укладеним останнім із відповідачем. На думку членів комісії отримання ДП “Чисте місто” квартирної плати від громадян, що мешкають у житлових будинках, належних територіальній громаді є протизаконним, а здійснене Відповідачем визначення виконавця житлово-комунальних послуг суперечить п. 4 ст. 7 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

Зазначений акт комісії отриманий відповідачем 11.04.2008р. та підписаний його директором та головним бухгалтером без будь-яких заперечень.

На підставі акту перевірки від 02.04.2008р. позивач рішенням від 16.04.2008р. № 299 вирішив розірвати достроково договір № 5 від 10.07.2003р. Листом від 24.04.2008р. №01.01-12/706, 02-06-400, отриманим головним бухгалтером Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль” 25.04.2008р., позивач повідомив відповідача про прийняте рішення від 16.04.2008р. №299 “Про результати перевірки виконання договірних зобов'язань Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”.

Листом від 26.05.2008р. №01.01.-12/879,02-06/57-461, отриманим відповідачем 26.05.2008р., позивач надіслав відповідачу для підписання два примірника акту приймання-передачі, згідно з яким майно за спірними договорами мало бути повернено Виконкому Слов’янської міської ради. Відповідач зазначені акти не підписав, майно за спірним договором не повернув.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду у справі №37/153пд від 21.08.2008р. відповідає вимогам матеріального і процесуального права та не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи 01.09.2007р. між відповідачем (Довіритель) та третьою особою (Повірений) був укладений договір, згідно п.п. 1.1., 1.4. якого Повірений зобов’язується від імені Довірителя здійснювати певні юридичні дії, зокрема: укладати з мешканцями багатоквартирних будинків договори на обслуговування житлових будинків, споруд та при будинкових територій; здійснювати нарахування мешканцям та іншим замовникам плату за отримані послуги по утриманню житлових будинків, споруд, при будинкових територій на підставі особових рахунків та у розмірах встановлених тарифів; приймати від споживачів на свій банківський рахунок і в повному обсягу перераховувати довірителю грошові кошти, отримані за цивільно-правовими та господарськими договорами; організовувати та проводити частково або повністю закупівлю необхідних товарно-матеріальних цінностей; передавати Довірителю придбані товарно-матеріальні цінності у повному обсягу протягом 3-х робочих днів з моменту придбання.

Із наявних в матеріалах справи квитанцій (т.1, арк.92-97) вбачається, що деякі мешканці будинків, переданих у користування і обслуговування відповідачу, здійснювали платежі на користь третьої особи, яка приймала їх з огляду на укладений із відповідачем договір. Вказаний факт сторонами не заперечується.

31.12.2007р. відповідач та третя особа склали акт про виконання у повному обсягу прийнятих на себе зобов’язань за договором від 01.09.2007р. та узгодили рішення про закінчення договірних зобов’язань.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 6.3 Договору №5 від 10.07.2003 року встановлено, що договір підлягає достроковому розірванню: за згодою сторін; за вимогою однієї із сторін у випадку невиконання однією із сторін умов договору або вимог чинного законодавства; за рішенням господарського суду; при державній необхідності в переданому майні; у зв’язку з прийняттям законодавчих актів, норми яких змінюють статус майна.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи рішення Виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 16.04.2008р. № 299, листів від 24.04.2008р. № 01.01-12/706, 02-06-400 та від 26.05.2008р. №01.01.-12/879,02-06/57-46, позивачем були вжиті заходи, спрямовані на розірвання спірного договору за взаємною згодою сторін, які відповідають вимогам щодо порядку розірвання договорів, встановлених ч.2 ст. 188 Господарського кодексу України.

Наміри позивача розірвати Договір №5 зумовлені порушенням відповідачем умов цього договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” передбачено, що виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

Як вбачається із п.п. 2.4.8., 3.2.2., 4.1., 4.2 Договору №5 від 10.07.2003 року відповідач разом із житловими будинками приймає дебіторську та кредиторську заборгованість, набуває прав на укладання договорів на обслуговування, несе відповідальність за повноту збору платі та має обліковувати на окремому рахунку отримані на свій розрахунковий рахунок платежі від користувачів приміщеннями. Тобто, саме відповідач як виконавець зобов’язаний отримувати платежі з мешканців будинків, переданих йому у користування.

Згідно з п.п. 2.4.2., 2.4.4., 3.2.6. спірного Договору відповідач має вчиняти дії з відновлення майна, виконання певних робіт з обслуговування саме в межах доходів, отриманих у вигляді відповідних платежів від мешканців будинків.

Беручи до уваги наведене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що визначення у Договорі №5 від 10.07.03р. особи, яка повинна отримувати платежі є істотою умовою договорів даного виду згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Тобто, відповідач повинен дотримуватись умов, визначених у спірному Договорі №5.

Як правомірно вказано господарським судом, наслідком порушення умов спірного договору, яке полягало в укладанні між ДП “ЖЕУ “Орікс” ЗАТ “Мисль” та ДП “Чисте місто” ЗАТ “Мисль” договору від 01.09.2007р., приймання третьою особою платежів від мешканців будинків на підставі зазначеного договору на своє ім’я та самостійного витрачання отриманих коштів від свого імені на придбання будівельних матеріалів, є зменшення обсягів узгодженого сторонами спірного Договору №5 джерел фінансування витрат з утримання переданого майна, прибудинкової території та їх санітарного обслуговування, на належне забезпечення яких, виходячи із змісту п. 1.2. спірних договорів розраховував позивач при укладанні договорів. Тобто, у відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, такі порушення є істотними.

Судова колегія дійшла висновку, що вимоги позивача про дострокове розірвання спірного договору №5 є обґрунтованими та мають бути задоволені.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов’язання сторін припиняються.

За таких обставин, майно, яке перебувало у тимчасовому користуванні відповідача підлягає поверненню позивачу як власнику шляхом підписання акту приймання-передачі.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги про розірвання Договору №5 від 10.07.2003р., то позовні вимоги про зобов’язання відповідача передати майно за актом приймання-передачі разом із відповідною документацією (інвентарні справи, технічні паспорти та акти технічного стану) згідно з ч. 2 ст. 202 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України мають бути задоволені.

Заявою б/н від 13.08.2008р. позивач відмовився від частини заявлених вимог щодо дострокового розірвання договору №150 від 01.12.2003р. про використання майна комунальної власності територіальної громади –жилого фонду та зобов’язання передати шляхом підписання акту прийому-передачі виконавчому комітету Слов’янської міської ради будинків №№ 3, 7 по пров. Донському м. Слов’янська та будинків №№ 19, 21 по вул. Новосодовській м. Слов’янська разом із інвентарними справами, технічними паспортами та актами технічного стану до них.

У відповідності до п.4 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Тому, господарський суд правомірно припинив провадження у справі в частині вимог про дострокове розірвання договору №150 від 01.12.2003 р. про використання майна комунальної власності територіальної громади –жилого фонду, укладеного між Виконавчим комітетом Слов’янської міської ради, Комунальним підприємством “ЖЕО” та Дочірнім підприємством “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, та зобов’язання Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль передати шляхом підписання акту прийому-передачі виконавчому комітету Слов’янської міської ради будинків №№ 3, 7 по пров. Донському м. Слов’янська та будинків №№ 19, 21 по вул. Новосодовській м. Слов’янська разом із інвентарними справами, технічними паспортами та актами технічного стану до них.

Судова колегія вважає, що з урахуванням викладених в рішенні обставин та доводів сторін, згідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінив докази в їх сукупності та дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позову .

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги чинного законодавства, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не є підставою для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. ст. 49, 93, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Житлово-експлуатаційне управління “Орікс” Закритого акціонерного товариства “Мисль”, м. Слов’янськ на рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2008р. у справі №37/153пд - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2008р. у справі №37/153пд (суддя Попков Д.О.) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку.

Повний текст постанови підписаний 29.09.08.

Головуючий          Г.Я. Старовойтова

Судді:          Н.В. Акулова

Р.В. Волков

Надруковано 6 прим.:

1 прим. –у справу;

2 прим. - сторонам;

1 прим –3-й особі;

2 прим. –ДАГС