ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2008 Справа № 33/455-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Свистунова О.В., довіреність № 11/01/08 від 11.01.08;

від відповідача - не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (том 2 а.с. 51)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбастара", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2008р. у справі № 33/455-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Оріон-Експорт", м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбастара", м. Кривий Ріг

про стягнення 327275,0 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 05.08.2008 року, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Експорт», м. Львів звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбастара»м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення 288396 грн. 88 коп. основного боргу, 20589,46 грн. пені, 2522 грн. 64 коп. 3% річних, 15766 грн. 02 коп. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2008 року по справі № 33/455-07 (суддя Рудовська І.А.) позов задоволений у повному обсязі у зв»язку з доведеністю позивачем поставки продукції, та несвоєчасної її оплати відповідачем.

Не погодившись із рішенням, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати з таких підстав.

При визначені судом суми боргу, який підлягає стягненню не враховані платіжні доручення від 23.08.2007 року № 1300 на суму 5000,0 грн., від 29.10.2007 року № 1639 та від 02.11.2007 року № 1666 на загальну суму 7500,0 грн.

Позивачем також неправильно розрахована сума пені, замість застосування 0,083% пені, які передбачені пунктом 7.2 Договору, застосована подвійна облікова ставка НБУ, що діяла на момент прострочення платежу (розмір якою є більшим ніж 0,083% від вартості неоплаченого товару).

При розрахунках боргу позивачем також допущені арифметичні помилки.

Судом не зменшена сума штрафних санкцій.

Позивач вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Експорт»та товариством з обмеженою відповідальністю «Кривбастара» укладений договір від 06.02.2007 року № 02/06-1, відповідно до пункту 1.1, якого продавець зобов»язується поставити покупцю (відповідачу по справі) папір та картон в асортименті (надалі товар), а покупець зобов’язується прийняти цей товар, та своєчасно здійснити його оплату (пункт 5.1 договору) на протязі 15-ти календарних днів з моменту передачі товару покупцю, шляхом переказу належної суми у безготівковому порядку на рахунок продавця, якщо інші умови та порядок розрахунків не вказані в специфікаціях. Товар вважається оплаченим з дня находження коштів на рахунок продавця.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу папір та картон, а саме за накладними: № КSТ-002042 від 06.07.2007 року на суму 52798,18 грн. (з ПДВ); № КSТ-002090 від 10.07.2007 року на суму 53764,43 грн. (з ПДВ); № КSТ-002134 від 13.07.2007 року на суму 53031,75 грн.; № КSТ-002250 від 26.07.2007 року на суму 53048,21 грн.; № КSТ-002345 від 06.08.2007 року на суму 53822,76 грн.; № КSТ-002371 від 08.08.2007 року на суму 54078,89 грн.; № КSТ-002474 від 20.08.2007 року на суму 54415,27 грн., всього на суму 374959,1 грн.

Згідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доказів своєчасної оплати суми боргу за поставлену продукцію відповідачем не надано.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року сторони зобов”язувались звірити розрахунок позову, для чого відповідачу необхідно було з”явитися до позивача. Вимоги суду не були виконані.

Ретельно перевіривши розрахунок сум позову по основному боргу – (в тому числі і з урахуванням сплачених сум по платіжних дорученнях від 23.08.2007 року № 1300, від 29.10.2007 року № 1639, від 02.11.2007 року № 1666) 286896,88 грн., 3970,78 грн. –3% річних та 36408,09 грн. –збитків від інфляції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення уточнених позовних вимог.

Доводи скаржника про неправильне нарахування пені до уваги не приймаються, оскільки в уточненнях до позову взагалі відсутня вимога про стягнення пені.

Щодо не зменьшення судом першої інстанції штрафних санкцій при прийнятті рішення відповідно до пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, то слід зазначити, що 3% річних та витрати від інфляції, стягнення яких передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України не є штрафними санкціями в понятті статті 549 (які можуть бути зменшені), а є платою за користування грошовими коштами кредитора.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог. Підстави для скасування рішення, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

На підставі викладеного, та, керуючись статтями 49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2008 року по справі № 33/455-07 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя Л.М.Білецька

Суддя О.В.Голяшкін