ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 р.

№ 18/627-07(8/57-07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М.

Харченко В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Спецтехнологія"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року

у справі за позовом

ТОВ "Спецтехнологія"

до

КП "Новомосковське виробниче водопровідно-каналізаційне господарство"

про

стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у березні 2007 року ТОВ "Спецтехнологія" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з комунального підприємства "Новомосковське виробниче водопровідно-каналізаційне господарство" 42061,31 грн. на відшкодування понесених ним у 2004-2005 роках витрат на капітальний ремонт майна, орендованого ним на умовах договору від 15.12.2003 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2007 року позов задоволено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 року рішення господарського суду першої інстанції скасовано. Постановлено нове рішення про відмову у позові.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2007 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 року скасовано, а справу передано на новий судовий розгляд.

При повторному розгляді справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2008 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 20.10.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, безпідставність відмови у задоволенні позову і просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції скасувати, задовольнивши його вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку, взаємовідносини сторін з оренди нерухомого майна врегульовано договором від 15.12.2003 року, укладаючи його сторони обумовили, що вартість орендованого майна складає 29 500 грн., передається воно в оренду на строк до 15.12.2008 року та обов’язок позивача у даній справі за свій рахунок виконувати поточний ремонт і утримання об’єкту оренди, а при припиненні договору повернути майно у належному стані.

При цьому, договір не надавав орендою права на капітальний ремонт об’єкта оренди, а ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у редакції чинній на час укладення договору, та виконання у 2004 -2005рр ремонтних робіт визначала, що орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. (Закон, ВР України від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ "Про оренду державного та комунального майна").

Правові наслідки поліпшення орендованого майна, у порядку визначеному зазначеною нормою, цим законом, на той час, не визначались.

На період виконання спірних ремонтних робіт набрав чинності Цивільний кодекс України у редакції від 16.01.2003 року, ст.776 якого передбачає, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Укладаючи спірний договір, сторони не обумовлювали, що об?єкт оренди не відповідає використанню за призначенням, на вимогу орендаря наймодавець не заперечував проти виконання поточного та капітального ремонту об?єкту оренди та затвердив складені орендарем дефектні акти, проте, дійснив обсяг та характер робіт, які підлягали виконанню, кошторис можливих затрат, що б визначало права сторін на об?єкт оренди у майбутньому сторони не узгоджували, а тому, при такому положенні, господарські суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до привального висновку, що роботи виконано позивачем на власний ризик, обгрунтовано відмовили у позові з посиланням на частину 5 ст.778 ЦК України і підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М. Борденюк

В.М. Харченко