ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 43/804

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Панової І.Ю.

За участю : представника ДПІ у Голосіївському районі м. Києва –Мишковець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва

на ухвалу господарського суду м.Києва від 02.12.2005 р. по справі № 43/804 за заявою Приватного підприємства "Розопторг" до Приватного підприємства "Шедел" про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.10.2005 року за заявою ПП "Розопторг" порушено провадження по справі № 43/804 про банкрутство ПП "Шедел" на підставі ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду м. Києва від 19.10.2005 р. по справі № 43/804 боржника - ПП "Шедел" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02 грудня 2005 р. /суддя М.В.Пасько/ затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, боржника - ПП "Шедел" ліквідовано, провадження по справі № 43/804 припинено.

В касаційній скарзі ДПІ у Голосіївському районі м. Києва просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 02.12.2005 р., посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження по справі про банкрутство ПП "Шедел" припинити.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження по справі мотивована тим, що у боржника - ПП "Шедел" відсутні будь-які активи, а саме, рухоме та нерухоме майно, транспортні засоби та грошові кошти, за рахунок яких можна було б задовольнити вимоги кредиторів, в ході ліквідаційної процедури місцезнаходження керівника боржника не встановлено, матеріали справи свідчать про те, що дії ліквідатора відповідають вимогам чинного законодавства, ліквідатором приймались активні заходи з пошуку майна, яке належить банкруту.

Але з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам не відповідає.

Згідно зі ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи, провадження по даній справі про банкрутство ПП "Шедел" порушено на підставі ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як відсутнього боржника.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Як вбачається із матеріалів справи, ініціюючий кредитор –ПП "Розопторг", не надав суду належних доказів у відповідності до вимог ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які б свідчили про припинення ПП "Шедел" підприємницької діяльності, доказів неможливості встановити місцезнаходження керівних органів боржника, довідки реєструючого органу про відсутність боржника за його місцезнаходженням, документів органу зв’язку про неможливість вручення кореспонденції боржнику, за його юридичною чи поштовою (фактичною) адресою.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, який набрав чинності з 01.07.2004 р., в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст.18 зазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру , не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Даний Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Виходячи з вимог ч.2, ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення вищезазначених вимог Закону, господарським судом м. Києва, не з’ясовано факт наявності чи відсутності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи ПП "Шедел" за її місцезнаходженням, відповідно до вимог Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців".

Затверджуючи звіт ліквідатора боржника, ліквідаційний баланс та припиняючи провадження по справі, судом першої інстанції не було належним чином досліджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника, не було з'ясовано чи вчинив ліквідатор боржника всі необхідні заходи по пошуку майна, яке належить банкруту, що підлягає включенню до ліквідаційної маси та чи повідомив належним чином ліквідатор боржника всіх відомих йому кредиторів про визнання - ПП "Шедел" банкрутом.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника, тощо.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підставою для припинення провадження у справі є затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Отже, господарський суд м. Києва, в порушення вимог закону, постановив оскаржувану ухвалу без всебічного, повного і об’єктивного розгляду всіх обставин та доказів, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.42 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Відповідно до ст.45 ГПК України розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці.

Відповідно до вимог ст.22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право брати участь в господарських засіданнях.

В судовому засіданні господарського суду м.Києва від 19.10.2005 р., на якому боржника було визнано банкрутом та від 02.12.02005 р., на якому було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс і припинено провадження по справі №43/804, був присутній лише арбітражний керуючий Красовський В.О.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що справа про банкрутство ПП "Шедел" за ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, як відсутнього боржника, порушена безпідставно і у господарського суду не було правових підстав для визнання боржника банкрутом за спрощеною процедурою, в порядку ст. 52 даного Закону, а також підстав для закінчення ухвалою від 02.12.2005 р. спрощеної процедури банкрутства боржника, яка порушена безпідставно і припинення провадження у справі та ліквідації юридичної особи –ПП "Шедел" на підставі п.6 ст. 40 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

За таких обставин, ухвалу господарського суду м. Києва від 02.12.2005 р. по справі № 43/804 не можна визнати як таку, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону і вона підлягає скасуванню, а провадження по справі - припиненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117 - 1119, 11111 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва задовольнити.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 02.12.2005 р. по справі № 43/804 скасувати.

Провадження по справі № 43/804 припинити.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Панова І.Ю.