ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.08р.

Справа № 27/223-08

За позовом Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

до Відкритого акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг», м. Кривий Ріг

третя особа Виконавчий комітет Дніпродзержинської районної ради м. Кривого Рогу

про витребування рухомого майна та доручення здійснення певних дій

Суддя В.О.Татарчук

Секретар А.І. Дякун

представники:

від позивача –Кругляк Л.О. дов. від 29.09.08р. №25092/10/240, Підвалюк О.В. дов. від 31.03.08р. №8817/10/100;

від відповідача - Натанзон А.С. дов. від 20.06.07р. №86-173 юр.

Суть спору:

Південна міжрайонна державна податкова інспекція у м. Кривому Розі (далі Південна МДПІ) звернулася з позовом до відкритого акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг», третя особа - виконавчий комітет Дніпродзержинської районної ради м. Кривого Рогу про:

-          визнання рухомого майна, а саме: швелер (10 вагою 0,41 т.); швелер (12 вагою 0,4 т.; рифлений метал 4,56 т.) –безхазяйним майном;

-          доручення Південній МДПІ розпоряджатися безхазяйним майном;

-          доручення Південній МДПІ здійснити контроль за надходженням коштів від реалізації безхазяйного майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          працівниками органів внутрішніх справ було затримано автомобіль, який перевозив швелер та лист металевий рифлений з території відповідача без документів;

-          перевіркою не встановлено нестачі, а також факту крадіжки вказаного металопрокату на ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг»;

-          наведене майно є безхазяйним і безпідставно утримується відповідачем;

-          відповідно до ст.ст. 335, 336, 347 Цивільного кодексу України, п.12 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність, держави вищевказане безхазяйне майно переходить у власність держави і передається Південній МДПІ для розпорядження.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що:

-          згідно з ст.ст. 335, 344 Цивільного кодексу України у відповідача відсутні законні підстави для визнання спірного майна безхазяйним;

-          відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні»у податкового органу відсутнє право звернення до суду з позовом про визнання майна безхазяйним та стягнення такого мана на користь держави;

-          інвентаризація та документальна ревізія в агломераційному цеху відповідача свідчать лише про те, що спірне майно не знаходилось на балансі підприємства під час перевірки;

-          відсутність вказаного майна у бухгалтерському звіті ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг»не є підставою для визнання його безхазяйним.

В ході вирішення спору позивач звернувся з клопотання про залучення до участі у справі як свідка ст. о/у ВДСБЕЗ Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області Семенця П.А.

Клопотання обґрунтовано тим, що саме вказаною особою було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи та направлені матеріали позивачу для вирішення питання щодо визнання відповідного майна безхазяйним.

Також, позивач звернувся з клопотанням про залучення до участі у справі прокурора. Позивач вказує на те, що в разі, якщо податковий орган не має права звертатися з позовом про визнання майна безхазяйним, то такий позов може подати прокурор.

В судовому засіданні 16.10.2008р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

встановив:

13.11.2006р. ст. о/у ВДСБЕЗ Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області Семенцем П.А. було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в діянні складу злочину.

В постанові вказано на те, що 11.10.2006р. в районі кільця Косіора затримано автомобіль ЗІЛ д.н. АЕ 61-44 АА, під керуванням водія ЦТА автоколони №2 ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг»Горбачова О.О., в кузові автомобілю знаходився металопрокат. Встановлено, що зазначений автомобіль виїхав з території товариства і водій вивіз металопрокат на прохання незнайомої людини за винагороду. На запит органу внутрішніх справ комісією ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг»проведена документальна перевірка та інвентаризація в агломераційному цеху товариства, за результатами яких не встановлено фактів нестачі і крадіжки металопрокату. Під час перевірки не встановлено і власника металопрокату та не виявлено інших матеріалів, які підтверджують факт крадіжки.

Листом від 02.04.2007р. №907/7/26-90 головний відділ податкової міліції СДПІ ГМК у м. Кривому Розі надіслав на адресу Південної МДПІ вказані матеріали для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Аналіз чинного законодавства дозволяє погодитись з твердженням відповідача про відсутність у податкового органу права на звернення з позовом про визнання майна безхазяйним.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Господарського процесуального кодексу України державні органи, до яких, зокрема належить Південна МДПІ у м. Кривому Розі, мають право на звернення до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Законом України «Про державну податкову службу в Україні»встановлено вичерпний перелік випадків, в яких органи державної податкової служби мають право подавати позов до суду.

Так, відповідно до в п. 11 ст. 10 та п. 17 ст. 11 вказаного Закону, податкові органи мають право звертатися до суду із позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про:

-          визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав;

-          стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна;

-          скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, ні Законом України «Про державну податкову службу в Україні», ні іншими актами законодавства України не передбачено право податкового органу на звернення до суду із позовом про визнання майна безхазяйним та звернення стягнення на таке майно на користь держави.

У зв’язку з викладеним, є неправомірним посилання позивача на п.12 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та на Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998р. N1340.

Суд враховує, що у вказаних нормативних актах йде мова про повноваження податкових органів лише щодо питань обліку, оцінки та реалізації безхазяйного майна, майна, яке перейшло за правом успадкування до держави, скарбів і конфіскованого майна.

Так, п. 12 ст. 11 вказаного Закону містить положення, за змістом якого органи державної податкової служби у відношенні безхазяйного майна проводять роботу, пов'язану з його виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку.

Повноваження органів податкової служби відносно безхазяйного майна визначені у Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, відповідно до п. 5 ст. 1 якого, його дія поширюється на майно, визнане безхазяйним відповідно до законодавства.

Згідно з приписами п. 2 Порядку облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного у п. 1 цього Порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до п.9 цього Порядку покладаються на органи (організації), що здійснили вилучення або зберігають його.

З правового аналізу наведених норм вбачається, що дія вказаного порядку поширюється лише на майно, яке вже визнано безхазяйним відповідно до чинного законодавства.

Однак, як свідчать матеріали справи, спірне майно не було визнано безхазяйним у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ст. 335 Цивільного кодексу України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Наведені положення дозволяють стверджувати, що безхазяйною є річ щодо якої право власності не оспорюються.

В той же час, відповідач вказує на наявність права власності товариства на вказаний металопрокат.

До того ж на думку суду, позивачем обраний спосіб захисту порушеного права, який не передбачений законом.

Відмова в задоволенні вимоги про визнання майна безхазяйним свідчить і про необхідність відмови в задоволенні вимог щодо доручення Південній МДПІ розпоряджатися безхазяйним майном та здійснювати контроль за надходженням коштів від реалізації такого майна.

Викладені обставини свідчать про необхідність відмови в позові в повному обсязі.

Не підлягають задоволенню і клопотання позивача про виклик в судове засідання свідка та залучення до участі у справі прокурора.

Відомі працівнику органів внутрішніх справ Семенцю П.А. обставини щодо підстав винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.11.2006р. ніяким чином не впливатимуть на вирішення даного спору.

Питання наявності права прокурора щодо звернення з відповідним позовом вирішується при поданні такого позову прокурором, а в даному випадку заяву подано саме Південною МДПІ.

Позивач не був позбавлений права на звернення до органу прокуратури з заявою щодо участі у справі №27/223-08 і прокурор самостійно вирішує питання щодо участі у розгляді такої справи (ст.29 ГПК України).

Керуючись Законом України «Про державну податкову службу в Україні», ст.ст.49, 82-85 ГПК України, суд -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності до ст.84 ГПК України –21.10.2008р.