ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.05.08                                                                                           Справа № 2/4

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Процика Т.С.

суддів                                                                                Городечної М.І.

Кузя В.Л.

при секретарі судового засідання Трускавецькому В.П.

розглянув           у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закарпатської обласної спілки споживчих товариств (далі Закарпатська ОССТ) від 17.03.2008р. № СП01-12/83

на рішення          Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2008р.

у справі           № 2/4

за позовом           Закарпатська ОССТ, м. Ужгород

до відповідача           Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку (далі ТзОВ КБ) «Коопінвестбанк», м. Ужгород

про           зобов’язання надати позивачу для ознайомлення та при необхідності забезпечення копіями документів

за участю представників:

від позивача –Золоторович Б.С. –в.о. начальника юридичного відділу;

від відповідача –не з’явився.

Представникам сторін права і обов’язки, передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз’яснено.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2008р., суддя Ремецькі О.Ф., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване положеннями норм ст.ст.9, 32, 33, 35 Закону України «Про інформацію», ст.ст.116 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ч.1 ст.88 Господарського кодексу України (далі ГК України), п.«г»ч.1 ст.10 Закону України «Про господарські товариства», а також зокрема тим, що:

-          поданий позивачем у підтвердження відмови відповідача у наданні запитуваної інформації акт від 18.12.2007р. також не доводить беззаперечності позиції позивача з цього приводу, оскільки складений одноособово представниками позивача.;

-          аналізуючи позицію позивача та перелік документів, наведений ним у запиті про надання інформації про діяльність товариства, зокрема: установчого договору від 22.09.1992 року про створення банку; протоколу зборів засновників від 22.09.1992 року з рішенням про затвердження статуту банку; статут банку з усіма наступними змінами та доповненнями; протоколу загальних зборів учасників банку від 08.12.1993 року з рішенням про розширення учасників банку; протоколи загальних зборів учасників банку з рішеннями про збільшення статутного фонду банку у 1992-199 роках, суд першої інстанції відзначив, що запитувана позивачем інформація по пунктах 1, 2 та 3 запиту не відноситься до фінансово-господарської діяльності відповідача, перелік якої регламентовано п. «г» ч. 1 статті 10 Закону України «Про господарські товариства», а також ст. 116 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 88 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Закарпатська ОССТ, позивач у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2008р. у справі № 2/4 повністю та прийняти нове рішення, яким повністю задоволити позовні вимоги Закарпатської ОССТ.

Скаржник посилається зокрема на те, що висновки місцевого господарського суду є помилковими, не ґрунтуються на нормах матеріального права та наявних у справі доказах, судом при прийнятті оскарженого рішення неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи; неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

ТзОВ КБ «Коопінвестбанк», відповідач у справі, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Закарпатської ОССТ з підстав правомірності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Позивач, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається зокрема на те, що:

- відповідач ухиляється від визначеного Статутом та Законом України «Про господарські товариства» обов’язку надати учаснику товариства відомості з приводу діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «Коопінвестбанк»;

- відповідне прохання до відповідача ним було надіслано листом від 10.12.2007р. та отримане відповідачем згідно відмітки на поштовому повідомленні про вручення 13.12.2007р., тобто вважає, що у відповідача було достатньо часу для забезпечення отримання позивачем визначеного ним обсягу документації у вказаний ним строк, тобто до 14.12.2007р.;

- складений уповноваженими представниками позивача акт про невиконання зазначеного листа є достатнім доказом наявності між сторонами спору з приводу виконання зобов'язання по наданню інформації про діяльність Товариства;

- відповідачем порушено вимоги статті 33 Закону України «Про інформацію», оскільки у терміни, визначені даною статтею на предмет вивчення можливості задоволення запиту позивача про надання інформації відповіді (сплив 23.12.2007р.) не надав;

- наведений ним у запиті перелік інформації має безпосереднє відношення до фінансово-господарської діяльності відповідача та у відповідності до вимог статті 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства» та повинен був бути наданий позивачеві, як учаснику ТОВ «КБ «Коопінвестбанк»;

- його вимоги про надання копій документів про діяльність товариства є обґрунтованими, право на отримання яких визначено статтею 35 Закону України «Про інформацію».

Відповідач, заперечуючи вимоги позову, апеляційної скарги та обґрунтовуючи свої вимоги, посилається зокрема на те, що:

- у відповідності до вимог ст. 88 Господарського кодексу України та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» на вимогу учасника товариство зобов’язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства, тощо; натомість, наведений позивачем перелік документації потребує певного часу для її пошуку та формування, а також для перевірки заявленої вимоги на предмет відповідності вимогам чинного законодавства і може бути наданий тільки в тій частині, що відповідає вимогам такого роду;

- установчим документом товариства порядок надання інформації з приводу його діяльності не встановлено;

- згідно наданого позивачем запиту відповідач взмозі надати тільки протоколи зборів органів управління товариством, оскільки решта запитуваної інформації до переліку, наведеного в статі 88 ГК України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства», не відноситься до інформації, що стосується фінансово-господарської діяльності відповідача;

- порушення відповідачем терміну повідомлення про результати розгляду запиту позивача про надання інформації ще не доводить беззаперечно відмови відповідачем у наданні таких документів, яка згідно з вимогами статті 33 Закону України «Про інформацію» надається на протязі одного місяця з дня отримання такого запиту.

Представники сторін у судових засіданнях підтримали свої вимоги, доводи та заперечення, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, а також поясненнях, наданих у судових засіданнях.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу у судових засіданнях, суд встановив наступне.

Закарпатська ОССТ звернулась до господарського суду з позовом до ТзОВ КБ «Коопінвестбанк»про зобов'язання надати позивачу для ознайомлення та при необхідності забезпечення копіями документів Установчого договору від 22.09.1992 року про створення банку, протоколу зборів засновників від 22.09.1992 року з рішенням про затвердження Статуту банку, Статут банку з усіма наступними змінами та доповненнями, протоколу загальних зборів учасників банку від 08.12.1993 року з рішенням про розширення учасників банку, протоколи загальних зборів учасників банку з рішеннями про збільшення статутного фонду банку у 1992-199 роках.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є акціонером Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «Коопінвестбанк».

Місцевим господарським судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що Закарпатська обласна спілка споживчих товариств листом від 10.12.2007 року за № СП 01-17/308 (а.с.14) звернулась до ТзОВ КБ «Коопінвестбанк»з проханням у термін до 14.12.2007р. надати або ознайомити з документами, що на її думку стосуються фінансово-господарської діяльності товариства, засновником якого вона є, зокрема: Установчого договору від 22.09.1992 року про створення банку; протоколу зборів засновників від 22.09.1992 року з рішенням про затвердження статуту банку; Статутом банку з усіма наступними змінами та доповненнями; протоколу загальних зборів учасників банку від 08.12.1993 року з рішенням про розширення учасників банку; протоколами загальних зборів учасників банку з рішеннями про збільшення статутного фонду банку у 1992-199 роках.

У зв’язку з тим, що до терміну, визначеного у запиті, від відповідача не надійшла жодна інформація про задоволення чи відхилення запиту, уповноваженими представниками позивача за дорученням від 17.12.2007р. складено 18.12.2007р. акт про відмову відповідача про надання витребуваних документів (а.с.17), оскільки головою правління банку було відмовлено в наданні відповідної документації з приводу поданого позивачем запиту.

Позивач вважає, що такими діями відповідача порушуються права та охоронювані законом інтереси позивача, як носія корпоративних прав позивача, на отримання визначеної ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», ст. 88 Господарського кодексу України та ст. 116 Цивільного кодексу України, які визначають права та обов’язки учасників господарського товариства з приводу отримання інформації про діяльність товариства.

Право учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства регламентовано п. «г» ч. 1 ст.10 Закону України «Про господарські товариства», а також ст.116 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 88 Господарського кодексу України.

Зокрема, ст. 116 ЦК України передбачає, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства. Відповідно до ч.1 ст. 88 ГК України на вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства. Аналогічні приписи передбачені п. «г» ст. 10 вищезгаданого Закону.

Згідно з ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, оскільки строки для надання позивачеві інформації, яку він вимагає від відповідача, не встановлені, у цій ситуації допустимо застосування аналогії закону (ст.8 ЦК України) в частині регулювання аналогічних відносин нормами Закону України «Про інформацію», а саме ст.32, 33 цього Закону.

Згідно з ст.9 Закону України «Про інформацію» всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Кожному громадянину забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законами України.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про інформацію»під інформаційним запитом (надалі - запитом) щодо доступу до офіційних документів у цьому Законі розуміється звернення з вимогою про надання можливості ознайомлення з офіційними документами. Запит може бути індивідуальним або колективним. Він подається у письмовій формі.

Згідно з ст.33 Закону України «Про інформацію»термін вивчення запиту на предмет можливості його задоволення не повинен перевищувати десяти календарних днів. Протягом вказаного терміну державна установа письмово доводить до відома запитувача, що його запит буде задоволено або що запитуваний документ не підлягає наданню для ознайомлення. Задоволення запиту здійснюється протягом місяця, якщо інше не передбачено законом. Аналогічний термін розгляду встановлюється і щодо запиту про надання письмової інформації.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримав запит від позивача 13.12.2007р.

Згідно з ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тобто у цьому випадку, перебіг строку вивчення запиту на предмет можливості його задоволення, який не повинен перевищувати десяти календарних днів відповідно до ст.33 Закону України «Про інформацію», розпочався 14.12.2007р. і закінчився 23.12.2007р.

Проте, позивач не дотримавши (не дочекавшись) строку, наданого відповідачеві законом для надання інформації, склав 18.12.2007р. акт про відмову у наданні для ознайомлення з документами, які позивач просив надати або ознайомити його з ними.

Також, як правильно встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, позов Закарпатської ОССТ у цій справі надійшов до суду першої інстанції 29.12.2007р., а оформлений відповідно датою 27.12.2007р. Отже, позивач не довів суду, що відповідачем у строки, визначені статтею 33 Закону України «Про інформацію», тобто протягом місяця з дня отримання відповідного запиту, відмовлено у наданні запитуваної інформації.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи положення норм ст.ст.43, 32, 33, 34 ГПК України, скаржник не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та доведеність факту порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача на отримання відповідної інформації про діяльність відповідача .

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

1.          Залишити рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2008 року у справі № 2/4 без змін, а апеляційну скаргу Закарпатської ОССТ - без задоволення.

2.          Судові витрати покласти на скаржника.

Ця постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова оформлена і підписана 25.07.2008р.

Головуючий суддя                     Процик Т.С.

Суддя                     Городечна М.І.

Суддя                     Кузь В.Л.