КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2008                                                                                           № 2/44

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі

за участю представників:

від прокурора – Орленко А.О.,

від позивача - не з’явився,

від відповідача –Яроцька Є.М.,

від третьої особи - не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.02.2008

у справі № 2/44

за позовом                               Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України

до                                                   Київської міської ради

третя особа           Приватне підприємство "Будівельна компанія "Сомпекс"

про                                                  визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 24.05.2007 № 670/1331 „Про передачу приватному підприємству „БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ „СОМПЕКС” земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об’єктами соціальної сфери та підземно-наземними паркінгами на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2008 у справі № 2/44 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, прокурор звернувся з апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просить скасувати рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційного подання, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокурора та відповідача, встановив наступне:

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України та з урахуванням пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста Києва віднесено до компетенції Київської міської ради.

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

24.05.2007 Київською міською радою прийнято рішення № 670/1331 „Про передачу приватному підприємству „БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ „СОМПЕКС” земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об’єктами соціальної сфери та підземно-наземними паркінгами на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва”.

Заступник прокурора просив визнати вказане рішення недійсним з тих підстав, що проект відведення земельної ділянки на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва не погоджено із Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), як вимагається у висновку державної експертизи землевпорядної документації, Київська міська рада порушила вимоги Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації” та наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 №391 „Про затвердження Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації”, земельна ділянка на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва відноситься до території садибної забудови, на земельній ділянці на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва заборонено будь-яке будівництво у зв’язку із знаходженням земельної ділянки у зоні охорони пам’яток.

Підставами для визнання рішення недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Як встановлено судом першої інстанції оспорюване рішення прийняте на підставі розробленого проекту відведення земельної ділянки, який відповідно до ч. 6 ст. 123 та ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України погоджено Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації (висновки від 03.04.2007 № 19-3171, від 17.04.2007 № 09-3640), Головним державним санітарним лікарем м. Києва (висновок від 10.04.2007 №550), Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в місті Києві (висновок від 16.05.2007 №05-08/2607), Державною службою з питань національної культурної спадщини (висновок від 06.04.2007 №22-833/35), Київським міським головним управлінням земельних ресурсів (висновок від 23.05.2007 №06-03-4/962) та по якому одержано висновок державної землевпорядної експертизи Київського міського головного управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах від 24.05.2007 №228-10/28.

З вищенаведеного вбачається, що Київська міська рада, приймаючи оспорюване рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно вимог статті 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується, зокрема, з органом по земельних ресурсах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №200 „Про затвердження типових положень про територіальні органи земельних ресурсів” Київське міське головне управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах є територіальним органом Державного комітету України по земельних ресурсах і йому підзвітне та підконтрольне.

Оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі погоджений Київським міським головним управлінням земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах (висновок від 23.05.2007 №06-03-4/962), доводи заступника прокурора про необхідність погодження проекту Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) є помилковими.

Також, помилковим є висновок заступника прокурора міста Києва про порушення Київською міською радою Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації” та наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 № 391 „Про затвердження Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації” з огляду на наступне.

Відповідно до статті 31 Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації” обов’язкова державна експертиза проводиться за клопотанням (заявами) замовників чи розробників об’єктів державної експертизи, а при вирішенні земельних спорів - також за клопотанням відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з Методикою проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 №391 організація проведення державної експертизи за всіма формами і видами проводиться безпосередньо експертними підрозділами в складі органів виконавчої влади у сфері державної експертизи. При проведенні обов’язкової та добровільної державної експертизи замовник подає Республіканському комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, обласним, Київському та Севастопольському міським головним управлінням земельних ресурсів заяву (для фізичних осіб) або клопотання (для юридичних осіб) про проведення експертизи. Якщо проведення державної експертизи віднесено до компетенції Державного комітету України по земельних ресурсах України, то заява (клопотання) та об’єкт експертизи з супровідним листом направляються до експертного підрозділу Державного комітету України по земельних ресурсах України.

Отже, повноваження щодо організації та проведення експертизи проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок належать не Київській міській раді, а безпосередньо органам виконавчої влади у сфері державної експертизи.

Доводи заступника прокурора про те, що земельна ділянка на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва відноситься до території садибної забудови спростовується пунктом 3 оспорюваного рішення, яким внесено зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, а саме: переведено територію загальною площею 4,20 га з території садибної забудови до території багатоповерхової житлової і громадської забудови.

Крім того, пунктом 5 вказаного рішення Київському комунальному об’єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста „Київзеленбуд” припинено право користування частиною земельної ділянки площею 2,77 га, відведеної відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 15.10.1963 № 1603 „Про проектування парку культури і відпочинку на території ліквідованого Староєврейського і Караїмського кладовищ” (лист-згода від 05.04.2007 №148-686), що відповідає ст. 141 Земельного кодексу України.

Актом попереднього обстеження зелених насаджень № 61-П та листом Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві від 15.05.2007 № 05-09/2679 підтверджується, що знесення та пересадка зелених насаджень була погоджена Державним управлінням екології та природних ресурсів в м. Києві та Київським комунальним об’єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста „Київзеленбуд”.

Доводи заступника прокурора міста Києва про те, що на земельній ділянці на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва заборонено будь-яке будівництво у зв’язку із знаходженням земельної ділянки у зоні охорони пам’яток спростовується наступним.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.03.2006 №336 „Про Державну службу з питань національної культурної спадщини” основними завданнями Державної служби з питань національної культурної спадщини є здійснення державного контролю і нагляду за додержанням вимог законодавства з питань охорони культурної спадщини. Державна служба з питань національної культурної спадщини погоджує проекти відведення земельних ділянок в межах території, на якій розташовані пам’ятки, та в їх охоронних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Так, відповідно до висновку Державної служби з питань національної культурної спадщини від 06.04.2007 №22-833/35 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємству „БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ „СОМПЕКС” для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об’єктами соціальної сфери та підземно-наземними паркінгами на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва та не надано жодних заперечень щодо неможливості будівництва на вказаній земельні ділянці.

Вищезазначене підтверджується також висновком Інститут археології НАНУ від 14.02.2007 №11-401-125/01.

Зона охоронюваного ландшафту відповідно до статей 1 та 32 Закону України „Про охорону культурної спадщини” є зоною охорони пам’ятки, що встановлюється навколо пам’ятки з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам’яток, комплексів (ансамблів) і в межах якої діє спеціальний режим. Частиною 2 статті 54 Земельного кодексу України передбачено, що навколо історико-культурних заповідників встановлюються охоронні зони із забороною діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання цих земель.

Згідно з пунктом 13 додатку 2 до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, яким визначено статус історико-культурних заповідників і зон охорони пам’яток історії та культури на території м. Києва, в зонах охоронюваного природного ландшафту не дозволяється будь-яке будівництво, що негативно виливає на характер ландшафту.

Позитивні висновки Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, Головного державного санітарного лікаря м. Києва, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві, Державної служби з питань національної культурної спадщини, Київського міського головного управління земельних ресурсів та державної землевпорядної експертизи Київського міського головного управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах щодо відведення земельної ділянки приватному підприємству „БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ „СОМПЕКС” для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з об’єктами соціальної сфери та підземно-наземними паркінгами на вул. Макарівській у Шевченківському районі м. Києва свідчать про відсутність можливості негативного впливу на характер ландшафту.

Крім того, на оспорюване рішення заступником прокурора було внесено протест від 10.08.2007 №07/1-154вих-07, який розглянуто Київською міською радою та за результатами розгляду прийнято рішення від 22.11.2007 №1300/4133 про його відхилення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційне подання Заступника прокурора міста Києва не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2008 у справі № 2/44 не підлягає скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Заступника прокурора міста Києва залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2008 у справі № 2/44 – без змін.

2.          Матеріали справи № 2/44 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді