ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"15" липня 2008 р.           Справа № 15/194-08

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом          приватного підприємства “GRAIN”, Київська обл., Баришівський район, с. Коржі

до           товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-фінансовий дім “Навігатор”, Київська обл., Баришівський район, с. Коржі

про           стягнення 80228,21 грн.

за участю представників:

від позивача: Борисова М.С. (довіреність від 21.06.2007 року);

від відповідача: Білека Ю.І. (довіреність від 05.03.2008 року);

Обставини справи:

Приватне підприємство “GRAIN” (далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-фінансовий дім “Навігатор” (далі-відповідач) про стягнення 80228,21 грн., з яких 61690,62 грн. – заборгованість, 15916,16 грн. –інфляційні втрати, 2621,43 грн. –3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив поставлений позивачем, відповідно до накладної № 9 від 30.11.2006 року, товар на загальну суму 61690,62 грн. У зв’язку з наявністю зазначеної заборгованості, позивачем нараховані відповідачу 3 % річних за період з 01.12.2006 року по 05.05.2008 року в розмірі 2621,43 грн. та інфляційні втрати за період з грудня 2006 року по березень 2008 року в розмірі 15916,16 грн.

В судових засіданнях 06.06.2008 року, 01.07.2008 року та 15.07.2008 року, представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судових засіданнях 01.07.2008 року та 15.07.2008 року проти суми боргу не заперечував. 01.07.2008 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилався на те, що строк виконання зобов’язання сторонами не встановлений, а тому відповідно до ст. 530 ЦК України боржник повинен виконати свій обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги. Відповідач зазначив, що оскільки позивачем не надсилалась вимога відповідачу про оплату товару, то він не пропустив строк оплати, а тому у задоволенні позову в частині нарахування 3 % річних та інфляційних втрат просив суд відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2006 року позивачем поставлений, а відповідачем прийнятий товар: плити ПКП 60-20 кількістю 90 штук на суму 38250,00 грн., блоки ФБС 24.4.6 кількістю 50 штук на суму 5000,00 грн., блоки ФБС 12.4.6 кількістю 7 штук на суму 385,00 грн. блоки ФБС 9.4.6 кількістю 23 штуки на суму 977,50 грн., стовпчики ОС-31 кількістю 99 штук на суму 6796,35 грн., що підтверджується накладною № 9 від 30.11.2006 року, копія якої долучена до матеріалів справи. Всього товару було поставлено позивачем відповідачу на суму 61690,62 грн.

Для отримання товару відповідачем видана довіреність серії ЯИВ № 876191 від 29.11.2006 року на ім’я Начірняк Наталії Ігорівни.

Відповідач за отриманий товар з позивачем не розрахувався. Заборгованість у сумі 61690,62 грн. залишилася несплаченою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 61690,62 грн. за товар, поставлений 30.11.2006 року на підставі накладної № 9, на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 61690,62 грн. підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати, нараховані з грудня 2006 року по березень 2008 року в розмірі 15916,16 грн. та 3 % річних, нарахованих за період з 01.12.2006 року по 05.05.2008 року, в розмірі 2621,43 грн.

Посилання відповідача на те, що на даний час він не є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, тому що позивачем не було пред`явлено йому вимогу відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, не береться судом до уваги, оскільки в даному випадку строк виконання відповідачем зобов`язання оплатити товар встановлений частиною 1 ст. 692 ЦК України, згідно з якою покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки ні договором ні актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, то відповідач повинен був розрахуватися за отриманий товар після його прийняття, тобто 30.11.2006 р.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з арифметично вірним розрахунком розмір інфляційних втрат за період з грудня 2006 року по березень 2008 року становить 17869,98 грн., проте стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в сумі 15916,16 грн. в межах заявлених позовних вимог. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних, нарахованих з 01.12.2006 року по 05.05.2008 року в сумі 2621,43 грн. Враховуючи, що розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2621,43 грн. підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статей 44, 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-фінансовий дім “Навігатор” (07544, Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, 40/7, код 32886455) на користь приватного підприємства “GRAIN” (07544, Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, 40/1, код 32886460) 61690,62 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот дев’яносто грн. 62 коп.) боргу, 15916,16 грн. (п’ятнадцять тисяч дев’ятсот шістнадцять грн. 16 коп.) інфляційних втрат, 2621,43 грн. (дві тисячі шістсот двадцять одна грн. 43 коп.) 3 % річних, 802,28 грн. (вісімсот дві грн. 28 коп.) державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Рябцева О.О.

Рішення підписано 28.07.2008 р.