СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.07.08
Справа № 5/166

За позовом                 Приватного
підприємця «ОСОБА_1», с. Діброва

до                                Державного
територіально-галузевого об'єднання “Львівська

залізниця”

про                              стягнення   316, 78 грн.

Суддя   І.Й. Петрик

Представники:

від позивача           не з'явився

від відповідача       І.М. Янковська -ю/к (довіреність № НЮ-7
від 01.01.2008)

Суть спору: Позовні
вимоги заявлено Приватним підприємцем «ОСОБА_1»до відповідача Державного
територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця»про стягнення 316,78
грн. відшкодування збитків внаслідок нестачі вантажу.

Ухвалою суду від 03.06.2008
порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду.

З метою  повного та всестороннього з'ясування всіх
обставин справи та у зв'язку з неявкою повноважного представника позивача у
судове засідання, розгляд справи відкладався ухвалою суду від 17.06.2008.

Позивач явки повноважного
представника  в судове засідання не
забезпечив.

Позовні вимоги обґрунтовує
наступним. 11.07.2007 по залізничній накладній № 49531819 ст. Пелагіївський
Донецької залізниці -ст. Солотвино-2 Львівської залізниці напіввагон № 67668509
на адресу приватного підприємця «ОСОБА_1»(АДРЕСА_1) Товариство з обмеженою
відповідальністю «Донбаський збагачувальний комбінат», відповідно до перевізних
документів, відвантажило 69 т вугілля марки АМ. Постачальником вказаного
вугілля за договором поставки № 02-04/2007 від 12.04.2007р. додаток № 5 від
02.07.2007) є Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛАНДО». За поставлене
вугілля розрахунки з постачальником проведені повністю.

13.07.2007 з прибуттям напіввагону
на станцію Знам'янка Одеської залізниці у ньому
виявлено нестачу вугілля в кількості 2500 кг, яка зафіксована
комерційним актом станції  Знам'янка АЭ
879222/572/10 від 14.07.2007.

20.07.2007 на станції
призначення  Солотвино-2 ДТГО «Львівська
залізниця»на підставі комерційного акту станції Знам'янка Одеської залізниці АЭ
879222/572/10 від 14.07.2007  на вагон №
67668509, залізнична накладна № 49531819 з недостачею вугілля в кількості 2500
кг було проведено переважування вагону. При переважуванні виявлено нестачу у
кількості 12 440 кг, про що було складено комерційний акт станції Солотвино-2
ДТГО «Львівська залізниця»АЧ 841456/11 від 20.07.2007 На станції призначення
Солотвино-2 ДТГО «Львівська залізниця»вантаж було видано вантажоодержувачу (ПП
«ОСОБА_1») згідно вказаного комерційного акта.

Позивач обраховував суму збитків
від нестачі вугілля з врахуванням 1% маси вантажу, зазначеної в перевізних
документах (норма природної втрати і граничного розходження визначення маси
вантажу),  що становить 5394,43 грн.

В жовтні 2007 року
вантажовідправнику та перевізнику позивачем направлено претензію № 3 від
30.10.2007. Перевізник ДТГО «Львівська залізниця»визнав повідомленням № 22 від
15.12.2007 на суму 5077,65 грн.

У повідомленні № 22 від 05.12.2007
відповідач (ДТГО «Львівська залізниця»), обраховуючи суму відшкодування  збитків від нестачі вугілля, застосовує норми
природної втрати та граничного розходження у визначенні маси вантажу,
відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 644 від 21.11.2000, у розмірі 2% (як для вантажу, що
зданий до перевезення у вологому стані).

Відповідно до повідомлення № 22 від
05.12.2007 на суму 5077, 65 грн. за нестачу вантажу відповідач платіжним
дорученням № 520 від 25.02.2008 перерахував на розрахунковий рахунок позивача
грошові кошти в сумі 5077,65 грн. Різниця між вказаною сумою збитків від
нестачі вантажу і фактичною сумою збитків, яку, на думку позивача, повинен
відшкодувати відповідач, складає 316,78 грн.

Відповідач подав відзив № НЮ-387
від 13.06.2008, в якому позовні вимоги заперечив. Покликається, що частково
задоволив претензію ПП «ОСОБА_1»і провів оплату із розрахунку дійсної вартості
втраченого вантажу за мінусом граничного розходження визначення маси нетто
вантажу та природних втрат в розмірі 2% від маси вантажу, обчисленого
відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, завантажених у вологому стані.
Відповідач стверджує, що позивач пропустив строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, подані
докази, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд
Львівської області,

В С Т А Н О В
И В:

12.04.2007 між ТзОВ
«АЛАНДО»(постачальник) та ПП «ОСОБА_1» укладено договір поставки № 02-04/2007,
згідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти
та оплатити вугілля в кількості, асортименті і в строки, вказані в специфікації
і рознарядках покупці, які додаються до договору і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п.п. 1.2, 3.2, 3.5
договору поставки № 02-04/2007 від 12.04.2007 та на підставі виставленого
рахунку-фактури постачальника ТзОВ «АЛАНДО»№ СФ-0000026 від 12.07.2007 позивач
провів попередню оплату за поставку партії вугілля платіжним дорученням № 4 від
03.07.2007 на суму 122000 грн.

Відповідно до ст. 6 Статуту
залізниць України, накладна -це основний перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці
відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -одержувача.

13.07.2007 з прибуттям напіввагону
на станцію Знам'янка Одеської залізниці у ньому
виявлено поглиблення на поверхні вантажу. На підставі актів загальної
форми станції Знам'янка Одеської залізниці № 7280 та № 7282 від 13.07.2007 при
виявленні у вагоні поглиблення вантажу, вагон відчеплено для перевірки на
вагах. При перевірці виявилось: завантаження вантажу рівномірне, нижче бортів
на 300 мм. На поверхні вантажу наявні поглиблення праворуч за рухом потягу над
1,2,3,4,5,6,7 люками. В місцях поглиблення доступ до вантажу усунено, шляхом
нанесення маркування вапном. Напіввагон з вугіллям переважувався двічі і виявлена
нестача вугілля в кількості 2500 кг підтвердилась і зафіксована комерційним
актом станції  Знам'янка АЭ 879222/572/10
від 14.07.2007

20.07.2007 на станції
призначення  Солотвино-2 ДТГО «Львівська
залізниця»на підставі комерційного акту станції Знам'янка Одеської залізниці АЭ
879222/572/10 від 14.07.2007  на вагон №
67668509 , залізнична накладна № 49531819 з недостачею вугілля в кількості 2500
кг було проведено переважування вагону. При переважуванні виявлено нестачу у
кількості 12 440 кг, про що було складено комерційний акт станції Солотвино-2
ДТГО «Львівська залізниця»АЧ 841456/11 від 20.07.2007 На станції призначення
Солотвино-2 ДТГО «Львівська залізниця»вантаж було видано вантажоодержувачу (ПП
«ОСОБА_1») згідно вказаного комерційного акта, про що зроблено відмітку у
залізничній накладній  № 49531819, графа
6.

В процесі дослідження матеріалів
справи встановлено, що позивач довідався про порушення своїх прав та законних
інтересів в день складення комерційного акту (був складений 20.07.2007), а
також в день видачі вантажу (виданий 20.07.2007), відповідно до залізничної
накладної № 49531819, а отже, пропустив строк позовної давності. Позивач
клопотань про поновлення строку  не
подавав, доказів на підтвердження поважних причин пропущення позовної давності
не надав.

Відповідно до ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 306
Господарського кодексу України, спірні відносини сторін, що виникли при
перевезенні вантажів залізницею, мають регулюватись Статутом залізниць України,
який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниці, а також
підприємств, організацій і установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 136 Статуту
залізниць України, позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний
термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту - з дня
встановлення обставин, що спричинили заявлення позову (складання комерційного
акту, акту загальної форми, списання коштів з особового рахунку тощо), а  у випадку виявлення нестачі вантажу -з дня
видачі вантажу, а відтак, позов не підлягає задоволенню.

Виходячи
з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 33,
49,  82,  84 ГПК України суд, ст. 134, 136 Статуту
залізниць України, ст. 261 ЦК України,

В И Р І Ш И
В:

1.          В задоволенні позовних вимог
приватного підприємця „ОСОБА_1” (АДРЕСА_1)
до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця»(м.
Львів, вул. Гоголя,1) відмовити.

Суддя