ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 квітня 2008 р.

№ 2/71

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Закарпатське будівельне управління" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 року у справі № 2/71 Господарського суду Закарпатської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вішка", с.м.т. В. Березний, до Відкритого акціонерного товариства "Закарпатське будівельне управління", м. Мукачево, про стягнення суми 3 070 000 грн. основного боргу за договором підряду № 02/07 від 2 липня 2006 року, 1 060 975,95 грн. неустойки та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Закарпатське будівельне управління", м. Мукачево, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вішка", с.м.т. В. Березний, про стягнення суми 238 783,32 грн. заборгованості по оплаті за виконані земельні роботи,

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Порядок сплати державного мита встановлений Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р. № 15 та Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 р. № 7-93.

Як вбачається з матеріалів справи, що надійшли до Вищого господарського суду України, скаржником заявлено вимоги за зустрічним позовом про стягнення 238 783,32 грн. заборгованості по оплаті за виконані земельні роботи та оскаржено постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 року на рішення Господарського суду Закарпатської області, яким постановлено стягнути з відповідача за первісним позовом 3 070 000 грн. основного боргу, 1 060 975,95 грн. неустойки, а також 2000 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та відмовлено у задоволені зустрічного позову.

Зазначена постанова та рішення оскаржуються скаржником у повному обсязі.

Згідно з підпунктом “а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” державне мито із позовних заяв майнового характеру сплачується в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, підпунктом “г” пункту 2 статті 3 зазначеного декрету встановлено, що із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Таким чином, касаційна скарга підлягала оплаті державним митом у розмірі 12 750,00 грн. Разом з тим, до касаційної скарги додане платіжне доручення № 0126 від 4 березня 2008 року, що свідчить про сплату державного мита в сумі 2200 грн. Доказів доплати державного мита скаржником не надано.

Наслідки невиконання вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України передбачені статтею 1113 цього кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Львівського апеляційного господарського суду в касаційному порядку і підлягає поверненню.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення обставин, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

Звертаємо увагу на те, що реалізація права скаржника на повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою, передбаченого ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, не тягне автоматичного відновлення пропущеного процесуального строку, встановленого ст. 110 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Закарпатське будівельне управління" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 року у справі № 2/71 повернути скаржнику.

Судді:

Н. Дунаєвська

М. Михайлюк

С. Самусенко