ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.08 р.
Справа № 41/158пн

Суддя господарського суду Донецької
області      Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання
Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора
Центрально-Міського району м. Макіївки в інтересах держави в особі Макіївської
міської ради, м. Макіївка

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Макіївка

про зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,095 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку у первісний, придатний для використання
за цільовим призначенням стан

При участі представників:

від позивача: Аксьончикова Н.О. -
довіреність №05/07.1-01094 від 11.06.2008р.

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально-Міського району
м. Макіївки в інтересах держави в особі Макіївської міської ради звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Макіївка про зобов'язання звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 0,095 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та привести
земельну ділянку у первісний, придатний для використання за цільовим
призначенням стан.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що відповідач в порушення ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України, самовільно, без отримання документів, що підтверджують право
користування, приступив до використання земельної ділянки площею 0,095 га,
розташованої по АДРЕСА_1, для функціонування кав'ярні з літнім майданчиком, до
визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) та без отримання
документу, що підтверджується актами обстеження
цієї земельної ділянки від 21.12.2007 року, 23.01.2008 року.

Позивачем позов прокурора
підтримано.

Відповідач про день та час розгляду
справи був повідомлений належним чином, але відзиву на позовну заяву не подав,
не використав своє право на участь у судовому засіданні, представника в судове
засідання не направив. Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та
пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе відповідно до
ст.75 ГПК України вирішити спір по суті.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Головним спеціалістом Донецького
міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій
області 21.12.2007 року проведено перевірку відповідача відповідно до вимог
статей 6, 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та
охороною земель” з питання дотримання вимог земельного законодавства,
результати якої викладені в акті перевірки від 21.12.2007 року.

Перевіркою встановлено та в акті
перевірки зафіксовано, що на час перевірки відповідачем використовується
земельна ділянка площею 0,095 га по АДРЕСА_1для функціонування кав'ярні з
літнім майданчиком. Земельна ділянка надавалась рішенням Макіївської міської
ради № 3/33 від 12.07.2002 року в оренду на 3 роки. На час перевірки договір
оренди не продовжено, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих
документів, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області
відповідачу 24.12.2007 року видано припис № 016021, яким відповідачу приписано
усунути порушення земельного законодавства.

23.01.2008 року здійснено повторну
перевірку відповідача з питання дотримання вимог земельного законодавства, якою
встановлено, що на час перевірки не виконано припис держінспектора № 016021 від
24.12.2007 року щодо продовження терміну договору оренди на земельну ділянку по
АДРЕСА_1для функціонування кав'ярні з літнім майданчиком. За результатами
перевірки 24.01.2008 року відповідачу видано припис № 016027, яким приписано
усунути порушення земельного законодавства.

Одночасно головним спеціалістом
Донецького міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель
складено протокол № 007067 від 24.01.2008 року про адміністративне
правопорушення, вчинене відповідачем та передбачене ст. 1885 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Постановою в.о. начальника Управління
земельних ресурсів у м. Макіївка про накладення адміністративного стягнення від
24.01.2008 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1885 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Листа Макіївської
міської ради від 17.09.2008 року № 05/12-08576, позивачем повідомлено суд про
те, що заяв щодо надання відповідачу спірної земельної ділянки до Макіївської
міської ради не надходило.

Господарський суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Основним законом, яким регулюються
земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини
регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і
підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій",
"Про державний контроль за використанням та охороною земель",
"Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також Земельним
кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року, який набув
чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного Кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Стаття 12 Земельного кодексу
України встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою;
здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;
додержання земельного та екологічного законодавства.

Підстави набуття права на землю
передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У цій статті врегульовані
відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах установлених цим
Кодексом повноважень.

На підставі рішень сільських,
селищних, міських рад, а в окремих випадках -районних і обласних рад, земельні
ділянки передаються у власність громадян і юридичних осіб із земель комунальної
власності шляхом відведення їх в натурі (на місцевості) та оформлення
відповідних правовстановлюючих документів.

Порядок надання у постійне користування
земельних ділянок встановлений статтею 123 Земельного кодексу України за
проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення проектів
визначаються договором після звернення зацікавленої особи з відповідним
клопотанням, до якого додаються документи, що обґрунтовують її розмір,
призначення та місце розташування.

Відповідна рада розглядає
клопотання і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Цей
проект погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним
і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і після одержання
висновку державної землевпорядної експертизи, подається до відповідної ради,
яка його розглядає та приймає рішення про надання земельної ділянки.

Згідно статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Лише така реєстрація надає документам
легітимності.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється   (п. 3 ст. 125 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів
затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Визначення терміну „самовільне
зайняття земельних ділянок” наведене в ст. 1 Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною земель”. За приписами цієї статті,
самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність
або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Виходячи з матеріалів справи,
рішення позивача про передачу відповідачу у власність спірної земельної ділянки
або надання її у користування (оренду), відсутнє, в матеріалах справи відсутні
вчинені відповідачем правочини щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що спірна
земельна ділянка використовується відповідачем самовільно, з порушенням
земельного законодавства, що підтверджується матеріалами справи, зокрема,
актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства в від 21.12.2007
року та 23.01.2008 року.

Тобто, матеріалами справи підтверджується
самовільне заволодіння відповідачем спірною земельною ділянкою, що не
спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку надання
земельних ділянок, що здійснюється без наявності відповідного рішення та/або
вчинення правочину щодо спірної земельної ділянки.

Відповідачем не надано суду
документів, що підтверджують право відповідача на користування земельною
ділянкою площею 0,095 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Заходів щодо усунення порушень
земельного законодавства відповідачем не вжито, самостійно земельну ділянку
відповідачем не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та
громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за
власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання,
відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

Відповідно до ч.3 ст.212 цього
Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 116, 123, 125, 126, 212
Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі”, ст. 1
Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель”
ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Прокурора
Центрально-Міського району м. Макіївки в інтересах держави в особі Макіївської
міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,095 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку у первісний, придатний для
використання за цільовим призначенням стан - задовольнити.

Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 0,095 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та привести
земельну ділянку у первісний, придатний для використання за цільовим
призначенням стан.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на користь Державного бюджету України  державне
мито  в  розмірі 85 грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на користь Державного бюджету України  (розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ
ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний
бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної
класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справ у судах в розмірі 118 грн.

Суддя