ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.07.08 р.                     Справа № 6/124

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства „Беллона” м.Запоріжжя

до відповідача: Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення 17 472грн. 76коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Простак О.В. - директор на підставі наказу №2 від 04.01.2000р.

від відповідача – Мілько С.А. - представник по довіреності № 114/13 від 20.01.2007р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство „Беллона” м.Запоріжжя, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області боргу за поставлений товар у сумі 17 280грн., інфляційних у сумі 178грн. 56коп. та 3% річних у сумі 14грн. 20коп. відповідно накладної № 05/07/4 від 05.07.2007р. (Усього 17 472грн. 76коп.).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги відхилив у повному обсязі та пояснив, що 28.12.2007р. позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ заборгованості за поставлену продукцію у сумі 36 723грн. згідно договору №04/07 від 10.01.2007р. У суму заборгованості входили й 17 472грн. 36коп., які позивач пред”явив у даній позовній заяві. Також зазначив, що рішенням господарського суду від 28.02.2008р. по справі №36/324 позивачу у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.05.2008р. позовні вимоги були задоволені частково та стягнуто з Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ 13 879грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд провадження у справі припинити, оскільки даний спір вже знаходився на розгляді у Господарському суді Донецької області.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд в с т а н о в и в :

між Приватним підприємством „Беллона” м.Запоріжжя та Дочірнім підприємством „Ізосев” ЗАТ „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області була досягнута усна домовленість, відповідно якої позивач зобов”язався поставити у адресу відповідача рідину ПМС-400, а відповідач зобов”язався прийняти та оплатити її вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх зобов’язань у повному обсязі, де він, 5 липня 2007р. по видатковій накладній №05/07/4 за довіреністю серії ЯНА №267916 від 04. 07.2007р. здійснив поставку рідини ПМС-400 в кількості 600кг на загальну суму 17 280грн. та виставив для сплати рахунок-фактуру №05/07/4 від 05.07.2007р. на загальну суму поставки. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки рідини, а саме: видаткова накладна, підписана уповноваженими особами обох підприємств та скріплена печатками і довіреність до неї та переконав суд у факті поставки рідини ПМС-400 у адресу Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області.

Але відповідач взяті на себе зобов’язання по оплаті поставленої рідни не виконав, в результаті чого у Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області перед позивачем виникла заборгованість у сумі 17 280грн., яка до теперішнього часу ним не погашена.

Відповідно до ст.509 ЦК України у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботу, оплатити кошти та інше або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його боргу, зобов’язання виникають з договору або інших підстав, які зазначені у статі 11 ЦК України.

Оскільки сторони договір не укладали, то відповідно до ст.530 ЦК України, коли строк виконання зобов’язання не встановлений, боржник повинен виконати таке зобов’язання у семиденний термін з дня пред’явлення вимог кредитором. Така вимога була пред”явлена 23.05.2008р. за вих.№38, в якій позивач вимагав від відповідача негайно сплатити рахунок ПП „Беллона” від 05.07.2007р. на суму 17 280грн. за отриману по видатковій накладній №05/07/4 від 05.07.2007р. рідину ПМС-400. Але відповідач на претензію не відповів та заборгованість до теперішнього часу не погасив.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону відповідачу нараховані 3% річних у сумі 14грн. 20коп. та інфляційні у сумі 178грн. 56коп., які також підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки відповідачем до теперішнього часу поставлена позивачем рідина ПМС-400 у сумі 17 280грн. не оплачена, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню повністю.

Суд відхиляє ствердження відповідача про те, що у провадженні господарського суду Донецької області вже є справа між тими ж сторонами, про той же предмет спору, так як вимоги викладені у позовній заяві по справі №36/324 були про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену рідину ПМС-400 у сумі 36 723грн. 19коп. по договору №04/07 від 10.01.2007р. А у даній справі заявлені вимоги про стягнення заборгованості з Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області заборгованості відповідно накладної № 05/07/4 від 05.07.2007р. Отже, у даних справах різні підстави позову.

Витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 509, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства „Беллона” м.Запоріжжя до Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області про стягнення 17 472грн. 76коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” (84522, м.Сіверськ, вул.Пушкіна,6, , р/р № 6980 в ЗАТ „Донгорбанк” відділення №1 м.Сіверськ, МФО 334970) на користь Приватного підприємства „Беллона” (69015, м.Запоріжжя, вул..Весніна, 17-а, , р/р № 0001 в АКБ „Індустріалбанк”, МФО 313849) борг у сумі 17 280грн., інфляційні у сумі 178грн. 56коп., 3% річних у сумі 14грн. 20коп., витрати по сплаті держмита у сумі 174грн. 73коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення було оголошено у судовому засіданні 09.07.2008р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя Л.Д.Подколзіна

Суддя Подколзіна Л.Д.