ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№
17/607/07

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок
В.С.- головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

Первомайського
гранітно-щебеневого кар'єру Концерну "INMAKOM"

на
постанову

Одеського
апеляційного господарського суду від 13.12.2007

у
справі

господарського
суду Миколаївської області

за
позовом

Первомайського
гранітно-щебеневого кар'єру Концерну "INMAKOM"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення
405368,47 грн.

в
судовому засіданні взяли участь представники:

від
позивача:

не
з'явилися

від
відповідача:

ОСОБА_2-дов.ВКІ
№ 250641 від 18.04.2008

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Миколаївської області від 16.10.2007  позовні вимоги задоволено.

Стягнено
з СПД ФО ОСОБА_1 на користь Первомайського гранітно-щебеневого кар'єру Концерну
"INMAKOM" -336545,06грн. основного боргу, 52837,57 грн. збитків від
інфляції, 15985,84грн. 3 % річних, 666,00 грн. витрат зі сплати держмита та
118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2007 рішення
господарського суду Миколаївської
області  від 16.10.2007 скасовано.
В задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова
мотивована тим, що заборгованість за поставлений щебінь у 2005 році в межах
договору відсутня, а заборгованість в сумі 160700,00 грн. є оплатою щебеню поза
межами вказаного договору.

Не
погоджуючись з судовими рішеннями Первомайський гранітно-щебеневий кар'єр
концерну "INMAKOM" звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх скасувати, посилаючись на те, що господарськими
судами порушені норми матеріального права, зокрема ст. ст. 506, 626 Цивільного
кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить
необхідним в задоволенні касаційної скаргивідмовити.

Господарським
судом встановлено, що 24.03.2005 Первомайський гранітно -щебеневий кар'єр
(продавець) та  СПД ФО ОСОБА_1 (покупець)
уклали договір №2 купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язався
поставити покупцю 20 тис. тн щебеню фракції 5х20 за ціною 23 грн. за одну тону
на загальну суму 460 тис. грн.

Порядок
розрахунків сторонами визначено у формі передоплати, строки поставки -20 днів
після оплати продукції.

Господарським
судом також встановлено, що позивач у 2005 році відвантажив на адресу відповідача
щебінь фракції 5х20 у кількості 34810,6 тн. Крім того, в липні 2005 року також
відвантажено 5084,2 тн. щебеню  фракції
10х20, що договором не передбачено,
тобто, в 2005 році позивач відвантажив щебінь у загальній кількості
39894,8 тн. на суму 997245,06 грн.

Господарським судом апеляційної
інстанції встановлено, що крім укладеного договору №2 від 24.03.2005 між
сторонами існувала домовленість про поставку щебеню в 2005 році поза межами
зазначеного договору, розрахунки за який відповідач повинен був здійснювати, у
тому числі паливно- мастильними матеріалами, що є предметом спору в інших
справах, які розглядаються господарським судом.

Господарський
суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що 19894,8тн. (39894,8-20000) щебеню
поставлено позивачем поза межами договору №2 від 24.03.2005 на виконання
вищеназваних домовленостей між сторонами.

Статтею  33 Господарського процесуального кодексу
України     кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки,
позивачем не доведено невиконання відповідачем зобов'язань за договором
купівлі-продажу, господарський суд апеляційної інстанції дійшов правомірного
висновку про відмову в задоволенні позову.

Зважаючи
на викладене, колегія суддів вважає, що
Одеським апеляційним господарським судом дана правильна юридична оцінка
обставинам справи, тому постанова відповідає чинному законодавству України та
обставинам справи і підстав для її
скасування  немає.

На
підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,
п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В
задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову
від 13.12.2007 Одеського апеляційного господарського суду  зі
справи  № 17/607/07 залишити без
змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф. Костенко

Г.П.
Коробенко