ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

27.10.08            Справа № 17/392-08

За позовом Акціонерне товариство “Ефект”

до Товариство з обмеженою відповідальністю “Артур –К”

про стягнення 203 650,95 грн

Суддя В.Г. Суховий

Представники: згідно з протоколом судового засідання

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства “Ефект” (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Артур –К” (далі –Відповідач) про стягнення 203 650,95 грн, з яких 196 412,69 грн –основний борг, 7 238,26 грн –пеня.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.08.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору № 60/1150Ю від 01.01.2008р., щодо оплати отриманого товару (лікарські засоби та парфюмерно-косметична продукція) на загальну суму 196 412,69 грн, у зв’язку з чим позивачем було нараховано пеню.

У зв’язку з неявкою представника відповідача розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні 27.10.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивачем подані банківські виписки, відповідно до яких після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено позивачу в рахунок погашення заборгованості грошові кошти у сумі 131 414,55 грн.

Відповідач свого представника в судове засідання вдруге не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 04.08.2008р. та від 17.09.2008р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 14144615 від 19.08.2008р.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд в с т а н о в и в:

1 січня 2008 року між Акціонерним товариством “Ефект” (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Артур –К” (відповідач) було укладено договір № 60/11500Ю (далі –Договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язується поставити (передати у власність) відповідачу лікарські засоби та парфюмерно-косметичну продукцію (далі - товар), а відповідач (покупець) зобов’язується оплатити його та прийняти відповідно до умов даного договору.

На підставі зазначеного Договору позивач поставив відповідачу по довіреностях (копії в матеріалах справи) товар на загальну суму 242 697,65 грн, що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними:

-          № 85 від 05.02.2008р. на суму 54 570,38 грн;

-          № 124 від 18.02.2008р. на суму 32 505,80 грн;

-          № 172 від 03.03.2008р. на суму 10 899,80 грн;

-          № 208 від 18.03.2008р. на суму 41 670,11 грн;

-          № 251 від 01.04.2008р. на суму 38 053,42 грн;

-          № 288 від 16.04.2008р. на суму 29 033,76 грн;

-          № 305 від 24.04.2008р. на суму 9 114,70 грн;

-          № 328 від 13.05.2008р. на суму 26 849,68 грн;

(належним чином завірені копії в матеріалах справи, а.с. 16, 17).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що відповідач (покупець) сплачує 100% вартості партії товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, але не пізніше 60 календарних днів з моменту отримання товару.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за отриманий товар за зазначеними вище товарно-транспортними накладними розрахувався частково в сумі 46 284,96 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий від позивача товар становить 196 412,69 грн (242 697,65 грн - 46 284,96 грн).

Зазначена заборгованість підтверджується та визнається і самим відповідачем у двохсторонньому акті звірки взаємних розрахунків від 30.06.2008р., підписаного представниками сторін та скріплених печатками підприємств (копія в матеріалах справи).

В процесі розгляд справи позивачем подано суду банківські виписки, відповідно до яких відповідачем після порушення провадження у справі було сплачено позивачу в рахунок погашення заборгованості грошові кошти у сумі 131 414,55 грн. Таким чином, предмет спору щодо стягнення частини основного боргу –131 414,55 грн. відсутній, а справа в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 11 частини першої ст. 80 ГПК України.

Таким чином, на час вирішення спору заборгованість відповідача за отриманий товар становить 64 998,14 грн (196 412,69 грн –131 414,55 грн).

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий за зазначеними вище товарно-транспортними накладними товар (лікарські засоби та парфюмерно-косметична продукція) згідно Договору № 60/1150Ю від 01.01.2008р. у сумі 64 998,14 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 3.2 Договору № 60/1150Ю від 01.01.2008р. за невиконання умов оплати товару в установлений строк, покупець зобов’язаний сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Статтею 232 Господарського кодексу України визначено порядок застосування штрафних санкцій та обмеження щодо періоду їх нарахування. Зокрема частиною 6 цієї статті передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

З урахуванням наведеного, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення пені згідно поданого розрахунку у розмірі 7 238,26 грн є обґрунтованими.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Артур –К” (код 21643699) на користь Акціонерного товариства “Ефект” (код 00333919) 64 998,14 грн. основного боргу, 7 238,26 грн. –пені, а також судові витрати: держмито у розмірі 2 036,51 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. Провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 131,414,55 грн. припинити.

Суддя