ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№
25/183-21/124/07

Судова колегія Вищого господарського суду України у
складі :

Полякова
Б.М., -головуючого (доповідач у справі),

Коваленка
В.М.

Продаєвич
Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

арбітражного керуючого ОСОБА_2.

на
постанову

від
05.06.2008 р. Запорізького апеляційного господарського суду

у
справі

№
25/183-21/124/07
господарського суду Запорізької області

за
заявою

1.  УПФ України в Приморському районі
Запорізької області (голова комітету кредиторів); 2.  Приморського районного центру зайнятості

до

ТОВ
«Приморський райагробуд», м. Приморськ

про

банкрутство

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

представники сторін в
судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У
провадженні господарського суду Запорізької області знаходиться справа №
25/183-21/124/07 про банкрутство ТОВ «Приморський райагробуд».

Ухвалою
господарського суду Запорізької області від 26.03.2008 р. (суддя Черкаський
В.І.) клопотання та скарги кредиторів -УПФ України в Приморському районі
Запорізької області та Приморського районного центру зайнятості задоволено
частково, припинено повноваження ліквідатора банкрута ОСОБА_1. та призначено
ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2., зобов'язано арбітражного
керуючого ОСОБА_1. передати, а ліквідатора банкрута прийняти бухгалтерську та
іншу документацію боржника, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності у
триденний строк.

УПФ
України в Приморському районі Запорізької області та Приморський районний центр
зайнятості з вказаною ухвалою суду частково не погодилися та звернулися до суду
апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просили суд скасувати
ухвалу в частині часткового задоволення їх скарг і клопотань та призначення
ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 05.06.2008 р. (судді: Федоров
І.О. -головуючий, Кичмаржевський В.А., Мірошниченко М.В.) апеляційну скаргу УПФ
України в Приморському районі Запорізької області та Приморського районного
центру зайнятості задоволено частково, скасовано ухвалу господарського суду
Запорізької області від 26.03.2008 р. в частині призначення ліквідатором
банкрута ОСОБА_2., а в решті ухвалу залишено без змін. У зв'язку з чим, справу
передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова
мотивована тим, що суд першої інстанції призначив ліквідатора банкрута без
урахування пропозиції комітету кредиторів.

Не
погоджуючись з такою постановою суду апеляційної інстанції, арбітражний
керуючий ОСОБА_2 . звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 05.06.2008 р. та залишити без змін ухвалу
господарського суду Запорізької області від 26.03.2008 р.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального
права, зокрема положень Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон про банкрутство).

На
думку заявника касаційної скарги,
відповідно до вказаного закону не має перешкод для призначення його
ліквідатором банкрута.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції припинив повноваження
ліквідатора банкрута ОСОБА_1. в порядку, встановленому ч. 9 ст. 31
Закону про банкрутство, у зв'язку з неналежним виконанням ним повноважень
ліквідатора, передбачених ст. 25 цього Закону, ненаданням з липня 2007 року
документів, що витребувані судом, та невиконанням вимог суду щодо обов'язкової
участі у судових засіданнях.

Втім,
призначаючи новим ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2.,
кандидатура якого надана Запорізьким обласним відділом з питань банкрутства,
суд першої інстанції виходив з того, що на розгляді суду знаходяться питання
стосовно правомірності включення до складу комітету кредиторів нових
кредиторів, оскарження деякими кредиторами рішень комітету кредиторів і
загальних зборів кредиторів та відсутність у суду відомостей щодо додержання
порядку проведення з 19.06.2007 р. засідань зборів кредиторів та комітету
кредиторів.

Втім,
з таким висновком суду першої інстанції обґрунтовано не погодився суд апеляційної
інстанції.

Повноваження
державного органу з питань банкрутства передбачені ст. 2 Закону про
банкрутство, згідно з якою державний орган з питань банкрутства здійснює
державну політику щодо запобігання банкрутству, а також забезпечення умов
реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом стосовно державних підприємств та підприємств, у статутному фонді
яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, суб'єктів
підприємницької діяльності інших форм власності у випадках, передбачених цим
Законом (ч.1 вказаної статті).

Зокрема,
до повноважень державного органу з питань банкрутства належить надання
господарському суду пропозиції щодо кандидатури арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних
підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності
перевищує 25%, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Отже,
за Законом про банкрутство державний орган з питань банкрутства вправі надавати
пропозиції щодо кандидатури арбітражних керуючих у двох випадках: - для
державних підприємств та підприємств з частковою державної власності у
статутному фонді більше 25%; - у процедурі банкрутства відсутнього боржника (ч.
4 ст. 52 Закону про банкрутство).

Інші
випадки надання державним органом з питань банкрутства кандидатури арбітражних
керуючих Закон про банкрутство не містить.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції,
боржник у справі не віднесений до державних підприємств і підприємств з
частковою державної власності у статутному фонді більше 25%  та процедура його банкрутства здійснюється за
загальним порядком.

Отже,
у суду першої інстанції не було правових підстав призначати ліквідатора
банкрута за пропозицією державного органу з питань банкрутства.

Відтак,
при призначенні ліквідатора банкрута суд першої інстанції мав керуватися
загальною нормою, яка регулює порядок призначення ліквідатора банкрута, а саме
ст. 24 Закону про банкрутство.

У
разі, якщо кандидатура ліквідатора банкрута надана неправомочним комітетом
кредиторів, суд повинен був відхилити таку кандидатуру та зобов'язати комітет
кредиторів провести засідання комітету кредиторів з дотриманням порядку,
встановленого Законом про банкрутство.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність скасування
ухвали суду першої інстанції в частині призначення ліквідатора банкрута.

Таким
чином, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин справи
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про відповідність оскаржуваної постанови суду апеляційної
інстанції вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для її зміни або
скасування.

З
урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 2, 16, 24 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст.
1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу арбітражного
керуючого ОСОБА_2. залишити без задоволення.

2.          Постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 05.06.2008 р. у справі
№ 25/183-21/124/07 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

Л.В.
Продаєвич