ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

28.10.2008

Справа №2-18/9421-2008

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «АМІ» (юридична адреса: вул. Шостака, 1 м. Севастополь, 99045; поштова адреса: вул. 4-а Бастіонна, 28, м. Севастополь, 99011)

До відповідача – фізичної особи – підприємця Неугодникової Олени Михайлівни (адреса 1: вул. Б. Попова, 6 кв. 24, с. Гресівський м. Сімферополь; адреса 2: офіс 219 вул. Гагаріна, 14А, м. Сімферополь, 95026)

Про стягнення 2552,82 грн.

Суддя І.К. Осоченко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Ткачов Г.А. – директор, паспорт АР № 100360, виданий 21.05.1998 року.

Від відповідача – не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «АМІ» звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до фізичної особи – підприємця Неугодникової Олени Михайлівни, у якій просить стягнути з відповідача помилково сплачені кошти, з урахуванням індексу інфляції, у сумі 2475,21 грн. та 3% річних у сумі 77,61 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах статей 1212, 625 Цивільного кодексу України та мотивовані тим, що позивач перерахував відповідачу попередню оплату у сумі 1909,00 грн. у рахунок майбутнього отримання від фізичної особи – підприємця Неугодникової Олени Михайлівни послуг по підбору персоналу.

Проте відповідач договір з надання послуг по пошуку персоналу не підписав і підбір персоналу не здійснив. Листом від 28.03.2008 року № 53 позивач звертався до відповідача з проханням повернути помилково сплачені кошти, проте ані відповіді на лист, ані коштів ТОВ «АМІ» не отримало, що й стало підставою для звернення до суду.

Відповідач у судове засідання 28.10.2008 року не з’явився, повідомлений був судом про дату та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі.

14.10.2008 року у судове засідання відповідач представив письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказує, що договір між сторонами був підписаний 26.04.2007 року і роботи по підбору персоналу фізичною особою – підприємцем Неугодниковою Оленою Михайлівною виконані у повному обсязі, про що свідчить звіт у вигляді резюме рекомендованих кандидатів.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 14.10.2008 року у порядку статті 30 ГПК України до суду був викликаний генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «АМІ» Ткачов Георгій Анатолійович для дачі письмових пояснень по суті спору.

У судовому засіданні Ткачов Г.А. надав письмові пояснення, в яких вказує, що не підписував договір в редакції, яка була надана суду.

Усно пояснив суду, що він дійсно підписував договір 01 № 07/П від 26.04.2007 року, проте перша і друга сторінки були викладені в іншій редакції.

При цьому позивач пояснив, що третя сторінка договору дійсно підписана їм (генеральним директором ТОВ «АМІ») і вказаний підпис засвідчений дійсною печаткою ТОВ «АМІ».

Слухання справи відкладалося у порядку, передбаченому статтею 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АМІ» та фізичною особою – підприємцем Неугодниковою Оленою Михайлівною велися перемовини про укладання договору по наданню замовнику комплексу послуг по підбору кандидатів на вакантне робоче місце «Керівник корпоративних проектів».

Відповідно до частини 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно статті 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

26.04.2007 року фізична особа – підприємець Неугодникова Олена Михайлівна направила Товариству з обмеженою відповідальністю «АМІ» 2 проекту договору 01 № 07/П.

Як пояснив представник позивача – директор Ткачов Г.А., коли він отримав 2 проекти договору, то підписавши їх і засвідчивши печаткою, повернув їх на адресу відповідача для підписання з його боку.

Відповідач зі свого боку підписав 2 проекти договору та оригінал договору надав суду для огляду у судовому засіданні, копія залучена до матеріалів справи (а.с. 16-18).

Сторони не оспорюють той факт, що підписи і печатки сторін на договорі дійсні.

При цьому до доводів позивача стосовно того, що 1 і 2 листи договору, якій він підписав, не відповідають тому, якій відповідач залучив до матеріалів справи, суд відноситься критично, оскільки таки свої доводи позивач документально нічим не підтвердив.

Відповідно до статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами був укладений договір, до якого сторонами було підписано ще і Додаток № 2, подлиність якого підтвердив у судовому засіданні представник позивача.

Відповідно до пункту 1 вказаного договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов’язання по наданню замовнику комплексу послуг по підбору кандидатів на вакантне робоче місце «Керівник корпоративних проектів», відповідно до опису, зробленому замовником на бланку-замовленні.

26.04.2007 року позивачем заповнений бланк-замовлення, підписаний генеральним директором ТОВ «АМІ» та засвідчений печаткою.

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що вартість послуг виконавця становить 6363,00 грн.

Згідно пункту 4.2 договору, оплата послуг виконавця здійснюється замовником у розмірі 30 % від загальної вартості послуг, вказаної у п. 4.1 договору у продовж 3 банківських днів з моменту укладення договору.

Позивач платіжним дорученням № 175 від 27.04.2007 року сплатив відповідачу суму у розмірі 1909,00 грн.

Сторонами підписаний додаток № 2 до договору 01 № 07/П, згідно якого вирішено датою вступу договору у дію вважати 17.05.2007 року, тобто дату отримання виконавцем по пошті оригіналу договору, завіреного мокрою печаткою і підписом замовника.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, позивач перерахувавши відповідачу суму у розмірі 1909,00 грн. (6363,00 грн.*30%), належно виконав пункт 4.2 договору 01 № 07/П.

Оскільки сторони уклали такій договір, то у дійсний час позивач без будь-яких підстав звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 1909,00 грн., а також 3% річних та суми інфляції.

Якщо позивач вважає, що відповідач не виконує свої умови договору, який був укладений, то він має право звернутися з відповідним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Та обставина, чи виконав відповідач свої зобов’язання за договором 01 № 07/П від 26.04.2007 року чи ні, не є предметом розгляду дійсної справи, оскільки у своїх позовних вимогах позивач вказує, що договір не укладений та гроші відповідачем отримані безпідставно.

У судовому засіданні позивач підставу позовних вимог не змінював.

За вказаних обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України відносяться на позивача.

28.10.2008р. у судовому засіданні за згодою позивача було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.10.2008 року

На підставі вищевикладеного та керуючись 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Осоченко І.К.