ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2008 р.

справа № 5020-3/132

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю “Будпластполімер”

(61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 1)

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост-Авто-Крим”

(99055, м. Севастополь, вул. Ген. Лебедя, б. 47)

про стягнення 205258,16 грн.,

Суддя Головко В.О.,

Представники сторін:

позивача –Більська І.М., довіреність № б/н від 08.08.2008;

відповідача –Заєць С.А., довіреність № 08/125/б від 25.09.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпластполімер" (далі –Позивач) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост-Авто-Крим" про стягнення боргу в сумі 196250 грн. та пені в сумі 9008,16 грн., разом –205258,16 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу трикальційфосфату кормового першого ґатунку (а.с.3-6).

Відповідач у запереченнях на позов позовні вимоги не визнає, зазначаючи, що у зв’язку з простроченням позивачем виконання зобов’язань за вказаним договором купівлі-продажу, він відмовився від прийняття виконання цих зобов’язань. Разом з тим відповідач надіслав позивачеві пропозицію про укладення відповідного договору на інших умовах. Позивач зазначену пропозицію відповідача прийняв. Зобов’язання за новою угодою сторонами виконані у повному обсязі, тому вимоги позивача є безпідставними (а.с.48-49).

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України "Про судоустрій України", пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2008 між ТОВ "Рост-Авто-Крим" (продавець) та ТОВ "Будпластполімер" (покупець) укладено договір купівлі-продажу трикальційфосфату кормового першого ґатунку (далі – Договір).

Відповідно до пункту 1.3 Договору загальна кількість товару, що поставляється за даним договором, складає 5760,00 метричних тонн. Строк поставки товару –квітень-грудень 2008 року (п.1.4 Договору).

В розділі 2 Договору сторони передбачили, що ціна товару визначається в додаткових угодах, які є невід'ємними частинами Договору. Загальна сума Договору орієнтовно складає 16790400,00 грн. Оплата за цим Договором здійснюється на умовах 100% передоплати вартості заявленого покупцем до приймання товару шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з дати виставлення рахунку на передоплату (пункти 2.1-2.3 Договору).

Згідно з пунктом 3.1 Договору поставка товару здійснюється залізничним транспортом на залізничну станцію покупця. Щомісячне відвантаження партій товару провадиться в обсязі відповідно до замовлень покупця.

За умовами пункту 6.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Відповідно до пункту 6.2 Договору всі зміни і доповнення до нього вважаються чинними, якщо вони укладені в письмовій формі та підписані повноважними представниками сторін (а.с.12-14).

14.05.2008 сторони уклали Додаткову угоду № 2, згідно з якою партія товару, що поставляється за цією Додатковою угодою становить 640 тонн +/- 5%. Ціна за одну тонну трикальційфосфату першого ґатунку, що поставляється за цією Додатковою угодою, складає 3215,00 грн. з урахуванням ПДВ та залізничного тарифу. Загальна вартість зазначеної партії товару становить 2057600,00 грн. (а.с.15).

Відповідно до умов даної Додаткової угоди № 2 відповідач виставив позивачеві рахунок-фактуру № СФ-057 від 14.05.2008 на суму 2057600,00 грн., яка є 100% передоплатою за 640 тонн товару (а.с.18).

Платіжними дорученнями № 328 від 02.06.2008 на суму 300000,00 грн. (а.с.19); № 335 від 03.06.2008 на суму 200000,00 грн. (а.с.20) № 347 від 05.06.2008 на суму 200000,00 грн. (а.с.21); № 350 від 06.06.2008 на суму 300000,00 грн. (а.с.22) позивач перерахував відповідачеві 1000000,00 грн., що згідно з умовами Договору та Додаткової угоди № 2 відповідає вартості близько 311-312 тонн товару.

Натомість відповідач відвантажив позивачеві 250,0 тонн трикальційфосфату кормового за ціною 4000,00 грн. за тонну.

У зв’язку з недоотриманням сплаченої партії товару позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення надміру сплачених коштів в сумі 196250 грн. (1000000,00 грн. –(250,0 тонн х 3215,00 грн.) = 1000000,00 грн. –803750,00 грн.), проте відповіді на це звернення не отримав.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом до ТОВ "Рост-Авто-Крим".

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правові відносини сторін регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, що регламентують загальні положення про правочини; загальні положення про зобов’язання, зокрема, щодо виконання і припинення зобов’язання, а також щодо відповідальності за порушення зобов’язання; загальні положення про договір, зокрема, щодо його укладення, зміни та розірвання.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав та порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Суд встановив, що правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 2.3 Договору оплата за поставлений за договором товар має здійснюватися на умовах 100% передоплати шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом двох банківських днів з дати виставлення рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначається самим позивачем у позовній заяві, рахунок-фактура на суму 2057600,00 грн. виставлений позивачу 14.05.2008.

Таким чином позивач повинен був сплатити цю суму протягом 14-15.05.2008.

Втім, позивач, в порушення умов договору, протягом 3-6 червня 2008 року здійснив лише часткову оплату виставленого рахунку.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, якщо боржник не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, він вважається таким, що прострочив. Боржник, який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи, що оптова ціна товару –трикальційфосфату кормового першого ґатунку –розраховувалася виходячи з кон’юнктури ринку на певну дату та розміру оптової партії (тобто, станом на 14-15 травня 2008 року та 640 тонн) через прострочення боржника відповідач втратив інтерес до виконання ним зобов’язань на умовах, передбачених Договором купівлі-продажу від 14.04.2008 та Додатковою угодою № 2 від 14.05.2008, і відмовився від прийняття виконання, про що повідомив позивача письмово листом від 19.06.2008 № 08/094/б (а.с.25).

Цим же листом відповідач запропонував позивачеві нові умови договору купівлі-продажу трикальційфосфату кормового першого ґатунку, зокрема нову ціну –4000,00 грн. за одну тонну товару.

У відповідь на даний лист позивач погодився на отримання від відповідача партії товару на суму передоплати, про що свідчить його лист від 23.06.208 № 2306-1 (а.с.26).

Згідно з частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2008 відповідач відвантажив на адресу позивача товар кількістю 250,0 тонн. Даний товар прийнятий позивачем, що підтверджується письмовими доказами (позовна заява, а.с.3-6; лист № 0907-1 від 09.07.2008, а.с.28), а також усними поясненнями представника позивача, наданими в судовому засіданні.

Отже, прийнявши від відповідача товар позивач фактично прийняв виконання відповідачем зобов’язання, на умовах, визначених договором між сторонами, укладеним шляхом обміну листами.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв’язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд відносить судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 612, 638, 642 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити у повному обсязі.

Суддя                                                                                                    В.О. Головко

Рішення оформлено відповідно до

вимог статті 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано 03.11.2008.

Розсилка:

1.          Товариство з обмеженою відповідальністю “Будпластполімер”

(61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 1)

2.          Товариство з обмеженою відповідальністю “Рост-Авто-Крим”

(99055, м. Севастополь, вул. Ген. Лебедя, б. 47)

3.          Представник позивача –Більська І.М.

(99011, м. Севастополь, вул. Суворова, 19)

4.          Справа

5.          Наряд