ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№
26/410 (05-5-26/10007)

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши
у відкритому судовому  засіданні

касаційну
скаргу

СПД
ОСОБА_1

на
постанову

Київського
апеляційного господарського суду області від 13.02.2008 р.

у
справі

господарського
суду м. Києва

за
позовом

СПД
ОСОБА_1

до

ТОВ
"Антес-Моноліт"

про

стягнення
29838, 88 грн.,

в
судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:
не з'явились,

відповідача:
не з'явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням
Господарського суду м. Києва від 11.10.2007
в задоволенні позову про стягнення 29 838,88 грн. з ТОВ
"Антес-Моноліт" відмовлено.

Постановою
від 13.02.08 Київського апеляційного господарського суду вказане вище рішення
залишено без змін.

Не
погоджуючись з судовими рішеннями, СПД ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і
просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду
справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при
винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу
задовольнити частково.

Як
було встановлено місцевими господарськими судами, які приймали рішення у даній
справі, відповідно до умов договору від 21 листопада 2005 року № 17/1/11,
укладеного між ТОВ "Міжнародно-діловий центр" та ТОВ
"Антес-Моноліт", останнє взяло на себе зобов'язання за відповідну
плату виготовити та передати замовнику архітектурний макет офісно-житлового
комплексу з прилеглою територією за адресою: АДРЕСА_1 Загальна вартість робіт
за договором склала 40160 грн.

На
виконання зобов'язань за договором 23.11.2005 ТОВ "Міжнародно-діловий
центр" сплачено ТОВ "Антес-Моноліт" аванс у розмірі 50 %, що
склало 20080 грн., що підтверджується копією виписки про рух коштів на рахунку
останнього.

Пунктом
4.1 договору сторони передбачили, що строк виконання робіт за договором складає
7 тижнів, починаючи з дати  підписання
договору.

Судами
з'ясовано, що документи, які б підтверджували виконання боржником зобов'язань
відповідно до пункту 4.1  Договору №
17/1/11, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно
до п. 9.1 договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Також
судами встановлено, що відповідно до умов договору про відступлення права
вимоги від 28 березня 2007 року, укладеного між ТОВ “Міжнародно-діловий центр”
та СПД ОСОБА_1, останній набув право вимоги до боржника щодо належного
виконання останнім усіх зобов'язань за договором № 17/1/11 від 21.11.2005, за
яким боржником є ТОВ “Антес-Моноліт”.

Відповідно
до пункту 3 вказаного договору відступлення права вимоги, новий кредитор
зобов'язаний письмово повідомити боржника про відступлене первісним кредитором
право вимоги за договором № 17/1/11. У випадку неповідомлення новим кредитором
про відступлене право вимоги, ризик настання несприятливих наслідків у вигляді
припинення зобов'язання у зв'язку з його виконанням несе новий кредитор.

Судами
також враховано, що п. 9.2 договору № 17/1/11 передбачено внесення змін та
доповнень до договору виключно за взаємною згодою сторін шляхом підписання в
двох оригінальних примірниках відповідних додаткових угод до даного договору
уповноваженими представниками сторін.

Відповідно
до п. 9.3 цього договору останній може бути розірваний достроково у випадках,
передбачених чинним законодавством України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що при розгляді справи не
було забезпечено всебічний, повний і об'єктивний розгляд у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, як це передбачено статтею 43
Господарського процесуального кодексу України.

Так,
згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він
не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно
до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею
526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При
цьому судами не враховано, що пунктом 4.1 спірного договору строк виконання
робіт за договором встановлено в 7 тижнів, починаючи з дати  підписання договору.

Отже,
при встановленому судами факті невиконання зобов'язання у встановлений
договором строк, суди дійшли помилкового висновку щодо відмови в позові за
мотивом його не розірвання.

З
врахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України
вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий
розгляд.

При
новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати
викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини
справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її
розгляду, правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні
відносини.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111 ГПК України, Вищий
господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу задовольнити частково.

Рішення
від 11.10.07 господарського суду м. Києва та постанову від 13.02.2008
Київського апеляційного господарського суду у справі № 26/410 скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Коробенко
Г.П.