ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р.

№
8/437

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

В.
Овечкін  -головуючого,

Є.
Чернов В. Цвігун

за
участю представників:

Генеральної
прокуратури України

Громадський
С.О. -прокурор відділу.

ПП
ОСОБА_1

ОСОБА_1
-паспорт НОМЕР_1 ОСОБА_2 -(дор.НОМЕР_2 від 26.05.2008)

розглянув
касаційне подання

заступника
прокурора Дніпропетровської області

на
рішення

господарського
суду Дніпропетровської області від 08.12.2005

у
справі№ 8/437
господарського суду Дніпропетровської області

за
позовомПриватного
підприємця -фізичної особи ОСОБА_1

до

Дніпропетровської
міської ради

третя
особа

комітет
земельних відносин Дніпропетровської міської ради

прозобов'язання укласти договір оренди
земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2005 (суддя: І.Дубінін)
позовні вимоги про зобов'язання укласти договір оренди земельної за місцем
фактичного розташування торгівельного павільйону задоволені, зобов'язано
Дніпропетровську міську раду укласти з позивачем договір оренди земельної
ділянки площею 22кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 строком на двадцять
років.

Рішення
господарського суду мотивовано тими обставинами, що 07.09.2005 позивач
звернувся до Дніпропетровської міської ради з заявою про надання йому у
тимчасове користування земельної ділянки по фактичному розміщенню споруди
підприємства торгівлі -павільйону, факт отримання якої встановлено, однак
всупереч вимог ст. 123 Земельного кодексу України відповідачем порушено
місячний строк розгляду поданого позивачем клопотання про надання земельної ділянки
в оренду, не надано у встановлений строк ні згоди на розроблення проекту
відведення земельної ділянки, ні відмови у наданні земельної ділянки з
мотивованим посиланням  на
нормативно-правові акти, містобудівну чи землевпорядну документацію внаслідок чого
права позивача порушені.

Прокурор
в касаційному поданні просить рішення місцевого господарського суду скасувати з
підстав порушення норм матеріального та процесуального права, в позові
відмовити.

В
обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що необхідною умовою
укладення договору оренди земельної ділянки є наявність рішення компетентного
органу про надання земельної ділянки, судом не враховано право місцевої ради
самостійно визначити висновки щодо надання чи відмови у наданні земельної ділянки
позивачу, що є виключною компетенцією відповідної місцевої ради, судом порушено
норми ст.ст. 116, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 16 Закону України
"Про оренду землі", ст.ст. 26, 77 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Вищий
господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали
справи, доводи касаційного подання, заслухавши пояснення позивача та
представника прокурора, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Господарським
судом встановлено, що 07.09.2005 позивач звернувся до Дніпропетровської міської
ради з заявою про надання йому в тимчасове користування земельної ділянки за
адресою:   пр. Кірова, 44 по фактичному
розміщенню споруди торгового павільйону, яку він придбав за договором
купівлі-продажу від 01.04.2005.

Статтею
116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

В
силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно
зі ст. 16 Закону України “Про оренду землі” особа, яка бажає отримати земельну
ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до
відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за
місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви
(клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому
Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку
в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього
Закону.

Стаття
12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських
рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження
землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно
до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні” питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному
засіданні ради -сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів
або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

З
аналізу вказаних норм, вбачається, що надання земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного
договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами
розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в
оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Разом
з тим, господарським судом першої інстанції не встановлено доказів наявності на
момент розгляду справи судом рішення місцевої ради про надання позивачу в
оренду спірної земельної ділянки.

Касаційна
інстанція зазначає, що у випадку порушення міською радою строку розгляду
клопотання про надання земельної ділянки, передбаченого ст. 123 Земельного
кодексу України, особа  не позбавлена
права на оскарження дій чи бездіяльності відповідного органу місцевого
самоврядування в адміністративному порядку.

З
огляду на те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки,
яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного
рішення органу місцевого самоврядування, за відсутності рішення міської ради
про надання спірної земельної ділянки в оренду позивачу, позовні вимоги про
зобов'язання відповідача укласти договір оренди не підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117,
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд
України

П
О С Т А Н О В И В:

Касаційне
подання задовольнити.

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2005 у справі № 8/437
господарського суду Дніпропетровської області скасувати.

В
позові відмовити.

Витрати
по сплаті державного мита, в тому числі за перегляд судового рішення в
касаційному порядку, віднести на позивача. Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Головуючий
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В. Цвігун