КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2008                                                                                           № 2/79

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:           Цецарському А.О.

За участю представників:

від прокурора - Гриненко Г.Є.

від позивача - не з"явилися

від відповідача - не з"явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдність"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.05.2008

у справі № 2/79

за позовом                               Військового прокурор Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі військової частини А4245

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдність"

про                                                  примусове звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2008 року у справі № 2/79 позов задоволено повністю. Зобов’язано відповідача в місячний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку аеродрому „Прилуки” військової частини А4245. Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Військовий прокурор Чернігівського гарнізону надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника військового прокурора Чернігівського гарнізону, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

11.11.2005 року між відповідачем та військовою частиною А2816 був укладений договір № 2 про надання послуг останньою з приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів. Відповідно до п.10.1 договору строк його дії до 31.12.2006 року.

Згідно з п.12.1 даного договору в разі переформування, ліквідації, передислокації складу, ТОВ „Єдність” повідомляють про це за 20 днів. За вказаний період він повинен повністю вибрати або реалізувати нафтопродукти, які йому належать.

12.10.2006 року командиром військової частини А2816 було повідомлено керівника ТОВ „Єдність” про розформування військової частини та про припинення дії договору від 11.11.2005 року № 2.

В зв’язку з ліквідацією вказаної військової частини, відповідно до директиви Міністра оборони України № Д-332/1/024 та розпорядженням Командувача Повітряними силами ЗС України № 350/106/1/01 від 19.01.2006 року правонаступником військової частини А2816 визначено військову частину А4245.

Оскільки, в зв’язку з вище зазначеним, до нової військової частини перейшли всі права та зобов’язання військової частини А2816, то 05.01.2007 року командиром нової військової частини було направлено претензію директору ТОВ „Єдність” про звільнення незаконно зайнятої території військової частини А4245, на якій розташовані резервуари ТОВ „Єдність”.

В свою чергу директор відповідача, у відповідь на зазначену претензію, звернувся до командира військової частини з проханням надати час для вивезення пального та резервуарів з території в/ч А4245, гарантувавши вивезення до 01.09.2007 року.

Крім того, з аналогічним клопотанням директор відповідача звертався і 24.09.2007 року про надання йому часу до січня 2008 року для вивезення пального та резервуарів.

Даними діями відповідач підтвердив факт наявності на території в/ч А4245 свого майна без відповідного на те дозволу.

Оскільки відповідачем так і не були виконані вимоги командира військової частини А4245, у вказані ним строки, останнім направлялася претензія ТОВ „Єдність” про звільнення земельної ділянки.

Проте, на вказану претензію відповідач відповів відмовою вчинити дані дії.

Згідно з ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України; землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності; порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про використання земель оборони" землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

З довідки позивача від 13.03.2008 року № 211 вбачається, що згідно з актом користування землею від 26.11.1985 року № 22 (з планом землекористування аеродрому „Прилуки" об'єкти аеродрому (в тому числі і територія колишнього складу ПММ № 2) закріплені за в/ч А4245 в постійне користування.

Згідно з ст. 4 ЗУ „Про використання земель оборони” військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам лише вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.

Використання земель оборони в інших господарський цілях юридичними та фізичними особами законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно з актом огляду від 28.03.2008 року на земельній ділянці аеродрому „Прилуки” міститься майно відповідача ТОВ „Єдність”.

Відповідно до акту від 29.08.2007 року відповідач погодився з тим, що кінцевий термін перебування його майна на території в/чА4245 01.01.2008 року.

Проте, не зважаючи на все вище зазначене, відповідач майно з території військової частини не забрав, земельну ділянку добровільно не звільнив, а тому позовні вимоги Військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі військової частини А4245 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ”Єдність” та скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2008 року у справі № 2/79 - відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст.101, п. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ”Єдність” залишити без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2008 року у справі № 2/79 - без змін.

2.          Матеріали справи № 2/79 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Шапран В.В.