ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
липня 2008 р.

Справа
№ 9/60

Господарський
суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при
секретарі судового засідання Олейняш
Еліні Михайлівні розглянувши у відкритому судовому засіданні
матеріали  справи

за
позовом  Приватного підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача  Івано-Франківської  міської
ради,  вул.Грушевського,21, м. Івано-Франківськ,76000

про
визнання права на розроблення ( складання) проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки

За участю представників
сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, (
довіреність ВК0 № 586991  від 04.06.08
року),

Від
відповідача:  Сосяк Віталій Дмитрович -
спеціаліст юридичного відділу, (довіреність№ 1019/01-17/07-в  від 12.06.07 року),

СУТЬ
СПОРУ: Заявлено вимогу про  визнання
права приватного підприємцяОСОБА_1 на розроблення ( складання)  проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для прибудови кафетерію з крамницею продтоварів до торця будинку № 194
по вул. Вовчинецькій.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. В обгрунтування
заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне. Рішенням  виконавчого комітету Івано-Франківської
міської ради № 301  від 17.07.2001 року
приватному підприємцю ОСОБА_1. було надано дозвіл на проведення
проектно-пошукових робіт ( дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування
земельної ділянки) для  прибудови
кафетерію з крамницею продтоварів до торця будинку № 194 по вул. Вовчинецькій.

Виходячи із ст. 123, 124, 151
Земельного кодексу України, 12.09.07 року
позивач, виконавши проектно-пошукові роботи в повному обсязі та
отримавши усі необхідні  матеріали
погодження місця розташування земельної ділянки,  через дозвільний центр звернувся до
Івано-Франківської міської ради із заявою
про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування
земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. До вказаної заяви було додано копії всіх
необхідних висновків та заключень компетентних органів.

Представник позивача вказав, що
Івано-Франківська міська рада в порушення ч. 5 ст. 123 Земельного кодексу
України не приймала жодних рішень стосовно вищевказаної заяви позивача від
12.09.07 року.

Представник позивача зазначив, що у
Івано-Франківської міської ради не має правових підстав відмовляти приватному
підприємцю ОСОБА_1. у погодженні місця розташування об"єкта, а відповідно,
і у наданні позивачу дозволу на розроблення (складання) проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для прибудови кафетерію з крамницею
продтоварів до торця будинку № 194 по вул. Вовчинецькій.

Представник відповідача    Івано-Франківської міської ради позовні
вимоги заперечив та просив суд в їх задоволенні відмовити.  В обгрунтування заявлених заперечень
представник відповідача   вказав
наступне.  Відповідно до рішення
виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.07.01 року №
301  позивачу дозволено проведення
проектно-пошукових робіт, що дозволяє позивачу здійснювати заходи стосовно
погодження вибору земельної ділянки для розміщення об'єктів та погодження місць
розташування об'єктів.

Зазначена процедура регламентована
ст. 151 ЗК України та Порядком вибору земельних ділянок для розміщення
об'єктів, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України N 427 від 31.03.2004 року.

Позивач
звернувся до Івано-Франківської міської ради 12.09.07 року про затвердження
матеріалів попереднього погодження та надання
дозволу  на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На сесію Івано-Франківської міської ради
питання щодо затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
для прибудови кафетерію з крамницею продтоварів до торця будинку № 194
по вул. Вовчинецькій, м. Івано-Франківськ, не виносилось і, відповідно, міська
рада не приймала жодних рішень.

Відповідно
до п. 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно
на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних
відносин відповідно до закону.

Згідно
ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад в галузі земельних
відносин належить розпорядження землями територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної власності громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Представник відповідача вказав,  що не підлягають  задоволенню вимоги позивача щодо затвердження
матеріалів попереднього погодження місця розташування об'єкта та надання
дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,
оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції міської
ради, а тому суд не вправі встановлювати зазначені факти.

Відповідно
до ч. 16 ст. 151 ЗК України у разі відмови власника землі або землекористувача,
сільської, селищної, міської ради, органів державної влади у погодженні місця
розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому порядку.

Згідно
ч. 17 ст. 151 ЗК України у разі задоволення позову щодо оскарження відмови
власника землі або землекористувача, сільської, селищної міської ради, органів
державної влади у погодженні місця розташування об'єкта,  рішення суду є підставою для розробки проекту
відведення земельної ділянки.

Позивачем не оспорювалось в судовому
порядку відмова Івано-Франківської міської ради у погодженні місця розташування
об'єкта.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що  відповідно до   рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради № 301
від 17.07.2001 року приватному підприємцю ОСОБА_1. було надано дозвіл на
проведення проектно-пошукових робіт ( дозвіл на збір матеріалів погодження
місця розташування земельної ділянки) для
прибудови кафетерію з крамницею продтоварів до торця будинку № 194 по
вул. Вовчинецькій.

Приватним підприємцем ОСОБА_1
проведено всі роботи зі  збору матеріалів
погодження місця розташування земельної ділянки з метою прибудови  кафетерію з крамницею продтоварів до торця
будинку № 194 по вул. Вовчинецькій  і  12.09.07 року подана заява  через дозвільний центр  до Івано-Франківської міської ради   про затвердження матеріалів попереднього
погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Порядком вибору земельних ділянок
для розміщення об'єктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №
427 від 31 березня 2004 року визначено
механізм вибору юридичними особами земельних ділянок для розміщення
об'єктів. Вибір   земельних   ділянок
проводиться    до    початку проектування об'єктів.

Приватним
підприємцем ОСОБА_1 виконано  всі роботи
із попереднього погодження та отримано:

-     погодження управління земельних ресурсів -
висновок №  2057  від 07.11.06 року;

-   погодження управління архітектури і
містобудування - висновок № 2/3-3/2276 від 19.10.06 року;

-    погодження управління   культури - висновок № 138/1-7/в   від 12.02.07 року;

-    погодження Головного державного санітарного
лікаря м.  Івано-Франківська
-висновок  №  367
від 15.08.07 року;

-   погодження ДУ охорони навколишнього
природного середовища в Івано-Франківській області - висновок №  08-10/2396
від 08.09.07 року;

-  погодження генплану забудови території -
згода головного архітектора міста Івано-Франківська.

Суд дослідив вищевказані докази  та встановив, що висновки всіх служб є позитивними,
оформленими відповідно до вимог законодавства.

Порядком вибору земельних ділянок для
розміщення об'єктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 427
від 31 березня 2004 року визначено, що з метою проведення таких робіт
проводиться комісійна робота, кінцевим результатом якої є акт.

П.
7  вищевквазаного Порядку
встановлює, що  акт  вибору
земельних  ділянок  для
розміщення  об'єктів підписується
головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що
використовувалися під час його складання, передається юридичній особі для
подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи
Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного
рішення.

В матеріалах справи наявний акт вибору
земельної ділянки  для прибудови
кафетерію з крамницею продтоварів до торця будинку № 194 по вул. Вовчинецькій
від 01.11.06 року,  який  підписаний всіма членами комісії та
скріплений печаткою.

За наведених обставин суд дійшов
висновку,  що у відповідача відсутні
будь-які підстави для відмови в затверджені матеріалів погодження місця
розташування об'єкта та в наданні згоди на складання проекту відведення
земельної ділянки.

Відповідно до п. 3 ст. 124  Земельного кодексу України передача в оренду
земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового
призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами
відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Пункт 3 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року вказує, що проект  відведення
земельної  ділянки  розробляється   на підставі     рішення сільської,    селищної,
міської   ради,   районної, Київської або Севастопольської
міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування
або передача у власність земельних ділянок.

Проект відведення земельної ділянки
складається після подання всіх визначених чинним законодавстом  документів щодо попереднього погодження місця
розташування об”єкту і затверджується в установленому порядку після погодження
його власником землі або землекористувачем та отримання позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи.

Пункти 3, 5 ст. 123  Земельного кодексу України вказують, що
юридична особа,  зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у  постійне
користування із земель державної або комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.  Відповідна
районна  державна  адміністрація або сільська, селищна, міська
рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Однак,
всупереч вимогам  земельного
законодавства відповідачем не прийнято рішення
по суті розгляду.

Ст. 19 Конституції України вказує, що
правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що  не
передбачено  законодавством.    Органи державної влади та  органи
місцевого  самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти  лише  на
підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією  та  законами України.

Відповідно до ст. 70  Закону
України "Про землеустрій" спори, що  виникають при здійсненні землеустрою,  вирішуються судом.

Відповідно до п. 16 ст. 151 Земельного
кодексу України у  разі  відмови
власника  землі  або
землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної
влади у погодженні місця розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому
порядку.

Відповідно до п. 17  ст.
151 Земельного кодексу України у
разі  задоволення  позову
щодо   оскарження   відмови власника землі або землекористувача,
сільської, селищної міської ради, органів державної влади у погодженні місця
розташування об'єкта рішення суду є підставою для розробки проекту відведення
земельної ділянки.

За
наведених обставин суд дійшов висновку про порушення прав позивача, а отже,
обгрунтованість позовних вимог. Позов підлягає задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, то слід
зазначити наступне.

Статя 2 Закону України “Про судоустрій
України” встановлює, що суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства
права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і
свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб,
інтересів суспільства і держави.

Відповідно до частини першої ст. 6
Закону України “Про судоустрій України” усім суб'єктам правовідносин
гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і неупередженим
судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 3
Цивільного кодексу України  однією з
основних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та
інтересу.

Частина перша ст. 16 Цивільного
кодексу України  передбачає, що кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Таким чином, звернення особи до суду
за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів гарантовано законодавством
України .

При цьому, частиною 3 ст.16
Цивільного кодексу України , передбачається,
що суд при дослідженні і встановленні дійсних обставин справи може
відмовити особі(позивачу) у захисті , не застосовуючи  жоден із перерахованих у вказаній нормі
способів, у випадку зловживання своїми правами.

Відповідачем  не доведено жодної  із визначених ст. 13 Цивільного кодексу
України  форм зловживання правом, яке
вчинено б позивачем.

Натомість, саме недотримання відповідачем
норм Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" та норм земельного законодавства призвело до порушення прав
позивача.

За наведених обставин  заперечення відповідача безпідставні.

Судові витрати відповідно до вимог
ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст.  19, 124 Конституції України, ст. 123, 124,
151 Земельного  кодексу України,  ст. 70
Закону  України "Про
землеустрій",  Порядком  розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України № 677 від 26 травня 2004 року , Порядком вибору земельних ділянок для
розміщення об'єктів, затвердженим постановою Кабінету  Міністрів України N 427 від 31.03.2004
року,  ст.  49, 82-84 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати
право приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 ( ід. код НОМЕР_1)    на
розроблення (складання) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки
для  прибудови  кафетерію з крамницею продтоварів до торця
будинку № 194 по вул. Вовчинецькій, м. Івано-Франківськ.

Стягнути з відповідача
Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ,
76018  на користь позивача приватного
підприємця ОСОБА_1,  АДРЕСА_1 ( ід. Код
НОМЕР_1): 85 грн. - витрат по сплаті державного мита; 118 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя
Фанда Оксана Михайлівна

рішення виготовлено та
підписано 03.07.08 року

Виготовлено в АС
"Діловодство суду" Олейняш
Е.М.