ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.08 Справа № 9/41/08

Суддя

Позивач:

Приватне підприємство “ПРИОРИТЕТ–СТРОЙ”, 72318, м Мелітополь, вул. Чкалова,1-А.

Відповідач:

Інститут зрошувального садівництва ім. М.Ф. Сидоренка УААН, 72318 м. Мелітополь, вул. Вакуленчука,99

Про усунення перешкод у виконанні договору і відновлення становища, що існувало до порушення.

Та

за зустрічним позовом: Інститут зрошувального садівництва ім. М.Ф. Сидоренка УААН, 72318 м. Мелітополь, вул. Вакуленчука,99

до відповідача: Приватне підприємство “ПРИОРИТЕТ–СТРОЙ”, 72318, м Мелітополь, вул. Чкалова,1-А.

Про визнання недійсним договору № від 13.11.2002 р., з моменту його укладення.

Представники

Позивача:

Сосніна Л.І, доручення б/н від 21.12.2007р.; Євтушенко М.О., - керівник підприємства;

Відповідача:

Бойко А.П. –доручення №49 від 21.01.2008р.; Расторгуєв О.Б. –доручення № 50 від 21.01.2008р.

Суть спору :

Приватне підприємство “ПРИОРИТЕТ–СТРОЙ”, (надалі ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ”, або позивач по первісному позову, або відповідач по зустрічному позову) подано позов з вимогами:

1.Зобов’язати відповідача - Інститут зрошувального садівництва ім. М.Ф.Сидоренка Української академії аграрних наук, в особі його директора Рульєва В.А., (надалі “Інститут” або відповідач по первісному позову, або позивач по зустрічному позову) припинити протиправні дії. які перешкоджають позивачу по первісному позову виконувати свої обов'язки підрядника та замовника за Договором від 13 листопада 2002 року, (надалі Договір) на завершення будівництва житлового будинку по вул.Брив-ла-Гайярд, 8 в м. Мелітополі Запорізької області, (надалі об’єкт будівництва).

2. Зобов’язати “Інститут” відновити становище, яке існувало до порушення умов Договору, для чого:

- видалити з об’єкта будівництва сторонніх робочих та технику, які не мають відношення до вказаного Договору;

-          допустити ПП «ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ»до роботи на будівельному майданчику житлового будинку на об’єкті будівництва, згідно з умовами Договору і не чинити перешкод до повного виконання умов, зазначених в договорі та додатках до нього.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

В первісному позові ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” вказує, що при укладенні Договору до нього перейшли права та обов’язки “Замовника” і “Підрядника” при будівництві об’єкту.

На момент укладання договору, 13.11.2002 р., Позивач мав Ліцензію на право виконання проектних та будівельних робіт.

Уклав ряд договорів з іншими організаціями на сумісну діяльність по організації будівництва і введенням в експлуатацію об’єкту будівництва; оренду та користування механізмами; надання території для складання та зберігання будівельних матеріалів; по наданню послуг на оформлення звіту по експертній оцінці об’єкту будівництва; на проведення кошторисно-вишукувальних робіт на об’єкті будівництва.

Виконав частину підрядних робіт, що підтверджується Актами приймання виконаних підрядних робіт: № 1,2 за лютий місяць 2004р.; № 3,4 за березень 2004 р.; №5 за квітень 2004 р.

У жовтні 2006 р. ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” отримав від “Інституту” лист, датований 08.04.2004 р., в якому повідомлялось, що договір від13.11.2002р. є розірваним на тій підставі, що згідно з рішенням виконкому Мелітопольської міської ради №6 від 23.01.2003 р. встановлено, що відділ капітального будівництва є службою єдиного замовника на виконання робіт за рахунок коштів організацій, підприємств і населення, а також бюджету по будівництву, реконструкції, капітальному і поточному ремонту житлово-комунального господарства.

Розірвання договору застосовано як санкція за невиконання договірних зобов’язань та вказаного рішення Мелітопольського міськвиконкому з посиланням на п.3.1, укладеного між сторонами договору.

У п.3.2 умов договору сторони встановили, що договір може бути розірваний тільки за згодою обох сторін, а п.4.2 передбачено, що жодна із сторін не може передавати свої права третім особам, за виключенням законних правонаступників.

Свої вимоги обґрунтовує умовами договору від 13.11.2002 р.; ст.ст.13, 15, 16, 526, 598, 615, 651, 876, 883 ЦК України; ст.ст. 317, 318 ГК України; ст. 1, 2, 12, 22, 33, 49, 54, 64, 82 ГПК України.

Представник відповідача первісний позов не визнав, 14.02.2008 р. звернувся до господарського суду з зустрічним позовом про визнання договору не дійсним з моменту укладення.

Ухвалою суду від 26.12.2007 р. порушено провадження у справі № 9/41/08, судове засідання призначено на 24.2.01.2008 р. Судом оголошена перерва до 14.02.2008 р.

У судовому засіданні, що відбулося 14.02.2008 р. за клопотанням “Інституту” судом прийнята до сумісного розгляду зустрічна позовна заява до ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ”, з вимогами:

- визнати Договір від 13.11.2002 р. недійним з моменту укладення;

- зобов’язати повернути “Інституту” проектно-кошторисну документацію: виконавчу документацію (акти на скриті роботи, виконавчі схеми, журнали виробництва робіт, акти приймання виконавчих обсягів робіт форма 2, форма 3) на об’єкт, будівництво якого не завершено, за переліком який міститься у відповідних актах приймання-передачі, а саме: № 626 від 18.10.2002 р. (на 2 (двох) сторінках; № 6 від 08.01.2003 р.; № 39 від 21.01.2003 р.; № 40 від 21.01.2003 р.).

В зустрічному позові “Інститут” зазначає, що відповідач неналежним чином виконує умови Договору, при його укладенні не мав ліцензію на виконання відповідних робіт, не отримував Дозволу міської інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Мелітополь по виконанню робіт на об’єкті будівництва.

Сторони не передбачили істотні умови до договору, який є за своєю природою договором підряду, це вартість робіт та строки проведення будівництва а тому, він повинен бути визнаний недійсним з моменту його укладення, на підставі ст.ст. 875, 876 ЦК України; ст. 48 ч.1 ЦК УРСР від 1963 р.; ст.ст.20 ч.2, ст. 202 ч.2; ст.ст.207, 208 ч.2, 180 ГК України.

Представник ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” звернувся з письмовим клопотанням до суду в якому просить почати розгляд зустрічного позову, саме 14.02.2008 р., сумісно с первісним позовом а також, надав письмові пояснення стосовно заперечень відповідача на первісний позов, письмові заперечення на зустрічний позов.

Вказане клопотання судом задоволене, на підставі ст.60 ГПК України, спільно розглядаються первісний та зустрічний позови.

Відповідач за зустрічним позовом заперечив проти визнання Договору укладеного 13.11.2002 р. недійсним та зазначив, що при його укладені права та обов’язки “Замовника” та “Підрядника” перейшли до ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ”.

За актом приймання-передачі “Інститут” передав йому проектно-кошторисну документацію: виконавчу документацію (акти на скриті роботи, виконавчі схеми, журнали виробництва робіт, акти приймання виконавчих обсягів робіт форма 2,

форма 3 на об’єкт, будівництво якого не завершено, за переліком який міститься у відповідних актах приймання-передачі, а саме: № 626 від 18.10.2002 р. (на 2 (двох) сторінках; № 6 від 08.01.2003 р.; № 39 від 21.01.2003 р.; № 40 від 21.01.2003 р.).

В зазначених документах передбачені приблизна вартість будівництва об’єкту, з урахуванням зміни цін на матеріали та роботи а також, терміни виконання будівельних робіт.

14.02.2008 р. в судовому засіданні, за згодою представників сторін, судом оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

За клопотанням представників сторін при розгляді справи не застосовувались технічні засоби фіксації судового процесу.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши додані матеріали та надані для огляду оригінали документів, суд -

встановив :

13.11.2002 р. сторони уклали між собою Договір, предметом якого є закінчення будівництва 108 квартирного будинку з вбудованими приміщеннями по вул. Брив-Ла-Гайард, 8 в м. Мелітополь Запорізької області.

Згідно п.2.1 договору, “Інститут” передає незавершене будівництво об’єкту ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” для виконання ним функцій замовника-підрядника закінчення будівництва будинку і передачі його в експлуатацію.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що за актом приймання-передачі “Інститут” передав ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” проектно-кошторисну документацію: виконавчу документацію (акти на скриті роботи, виконавчі схеми, журнали виробництва робіт, акти приймання виконавчих обсягів робіт форма 2, форма 3 на об’єкт, будівництво якого не завершено, за переліком який міститься у відповідних актах приймання-передачі, а саме: № 626 від 18.10.2002 р. (на 2 (двох) сторінках; № 6 від 08.01.2003 р.; № 39 від 21.01.2003 р.; № 40 від 21.01.2003 р.)

В зазначених документах передбачені : вартість будівництва об’єкту, (не враховані зміни цін на будівельні матеріали та вартість робіт) а також терміни виконання будівельних робіт.

В пп. 2.2, 2.3, 2.4, договору передбачено, що після сторони передбачили, що ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” виконує коригування проектно-кошторисної документації по поверхам будинку, переплануванні вбудованих приміщень, зміни технічних умов, архітектури фасаду будинку та перепланування квартир; створена комісія визначає об’єми незавершеного будівництва; після коригування проектно-кошторисної документації ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” визначає витрати на відновлення конструкцій, вартість робіт по завершенню будівництва об’єкту, які узгоджує з “Інститутом”

У пп. 3.1, 3.2, 4.2 договору сторони встановили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов’язань сторони несуть відповідальність відповідно до вимог діючого законодавства України.

Договір може бути розірваний тільки за згодою обох сторін.

Жодна із сторін не може передавати свої права третім особам, за виключенням законних правонаступників.

Пункти 4.4, 4.5 договору передбачають, що всі зміни та доповнення до нього оформлюються письмово з підписами обох сторін. Договір вступає в законну силу з моменту його підписання.

Позивач у позові визнав, що за суттю договір від 13.11.2002 р. договором є

будівельного підряду.

При розгляді справи суд погоджується з таким висновком позивача.

Згідно зі ст.317 ГК України, договори на капітальне будівництво відносяться до договорів підряду. Сторони договору підряду на капітальне будівництво. порядок укладання та порядок розрахунків за таким договором визначені у главі 33 "Капітальне будівництво" ГК України та параграфі 3 ЦК України. Загальні положення укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 0108.2005 р. N668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві".

Статтею 318 ГК України передбачено, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об'єктів; будівництво об'єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов'язаних з будівництвом об'єктів».

Ст.844 ЦК України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Укладений сторонами договір також визначає остаточний предмет договору - передачу замовником - підрядником (позивачем по первісному позову) “Інституту” ГРП “Авто ЗАЗ-Мотор” житлової площі пропорційно сумі вкладених коштів пайщиками, і позивачем в тому числі, на підставі акту, підписаного всіма сторонами, що беруть участь в будівництві.

Передача квартир проводиться після підписання акта Державної комісії, призначеної рішенням Мелітопольського міськвиконкому.

Фактично умови договору по передачі вказаної в ньому документації та самого незавершеного будівництва відповідачем були виконані. Комісія, яка була створена згідно з протоколом технічної наради від 19.1 1.2002 року, здійснила прийом-передачу як документації, так і незавершеного будівництва.

Як вбачається з наданих позивачем по первісному позову документів, умови договору з його боку були виконані частково - прийнята та відкоригована проектно-кошторисна документація, прийняте незавершене будівництво, позивачем почались роботи з переплачування вбудованих приміщень та частини збудованих квартир.

Архітектурно-містобудівною Радою м. Мелітополя був узгоджений проект реконструкції 10-ти поверхового будинку на 5-ти поверховий з п'ятим поверхом в двох рівнях, а також розміщення приватних гаражів для жителів цього будинку (витяги з протоколів № 9 від 28.11,2002р. та № 1 від 30 січня 2003р.).

Позивачем на лютий –місяць 2004 р. були виконані роботи по переплануванню квартир і вбудованих приміщень, про що свідчать акти виконаних робіт №№ 1-5.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні надав для огляду оригінал листа на ім’я директора ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” в якому повідомив, що договір від 13.11.2002 року є розірваним на тій підставі, що згідно з рішенням виконкому Мелітопольської міської ради № б від 23.01.2003р. встановлено, що відділ капітального будівництва міськвиконкому є службою єдиного замовника на виконання робіт за рахунок коштів організацій, підприємств і населення, а також бюджету по будівництву, реконструкції, капітальному і поточному ремонту житлово-комунального господарства.

На підставі п.3.1 договору від 13.11.2002 р., за неналежне виконання договірних зобов’язань та вище вказаного рішення Мелітопольського міськвиконкому, вважати договір з ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” в прані виконання функцій замовника закінчення будівництва розірваним.

В зв’язку з чим, в термін до 15.04.2004 р. повернути інституту проектно-кошторисну та іншу документацію.

На вище вказаному листі міститься відмітка зі штампом “Інституту” та датою 19.10.2006 р., що може свідчити про отримання вказаного листа представником

ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ”, саме 19.10.2006 р., що в судовому засіданні не спростовувалось представником “Інституту”.

Стаття 598 ЦК України передбачає підстави припинення зобов'язання, саме:

- Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

- Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що договір може бути розірваний тільки за згодою обох сторін. В пункті 4.2. договору вказано, що жодна зі сторін за даним договором не може передавати свої права третім особам, за виключенням законних правонаступників.

Вказані умови договору відповідають нормам чинного законодавства, а саме ст. 598 ЦК України, де передбачає підстави, а саме:

- Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах; встановлених договором або законом.

- Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 615 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 651 ЦК України передбачає підстави для зміни або розірвання договору:

- Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом;

- Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки договір від 13.11.2002 року не розірвано у встановленому законодавством порядку, він є чинним а тому, “Інститут” на мав законних підстав чинити перешкоди в роботі - на будівельному майданчику та допускати до роботи сторонніх осіб, які стали виконувати будівельні роботи, а їх охорона - не допускати працівників позивача до роботи.

Представник позивача повідомив суду, що на будівельному майданчику розташовані його механізми та знаходяться будівельні матеріали, що не заперечив і представник відповідача.

Суд дійшов висновку, що “Інститут”, відповідно до ст.33 ГПК України, документально не довів та не надав належних доказів, які могли б свідчити про неналежне виконання умов договору з боку ПП “ПРИОРИТЕТ –СТРОЙ” і бути підставою для розірвання договору в односторонньому порядку, в частині виконання обов’язків Замовника, на підставі п.3.1 умов Договору.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню крім вимоги, що до видалення з будівельного майданчика житлового будинку сторонніх робітників та техніки, яка не мають відношення до виконання договору, оскільки, згідно ст.33 ГПК України, позивач документально не довів вище вказану обставину. .

Розглянувши зустрічну позовну заяву суд вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Позивач звернувся з зустрічним позовом про визнання недійсним договору від 13.11.2002 р., укладеного між сторонами з моменту його укладення в господарський суд Запорізької області 14.02.2008 р., тобто більше ніж через 7 (сім) років з моменту його укладення.

Якщо представник “Інституту” вважає, що договір між сторонами від 13.11.2002 р., укладався з істотними порушеннями законодавства, то він мав право і можливість звернутися з позовом до суду про визнання його недійсним відразу ж після його укладення.

.Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У зустрічній позовній заяві та судових засіданнях “Інститут” не звертався до суду з відповідною заявою про визнання пропуску трьохрічного строку з поважних причин та поновлення строку позовної давності.

Не надав суду належних доказів поважності причини, за якою був пропущений трьохрічний строк позовної давності.

Представник ПП “ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ” в судовому засіданні заявив усне клопотання в якому просив суд визнати з боку “Інституту” пропущений без поважних причин строк для звернення з позовом до суду для захисту свого цивільного права або інтересу та відмовити у задоволенні позову по причині пропуску встановленого ст. 256, 257 ЦК України –трьохрічного строку позивачем без поважних причин.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду за захистом своїх особистих прав та інтересів поза межами трьохрічного строку позовної давності і йому слід відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Розглянувши надані сторонами документи встановлено, що у додатках до договору, а саме у проектно-кошторисній документації, яка, згідно ст. 844 ЦК України, є невід’ємною частиною договору від 13.11.2002 р., передбачені термін проведення будівельних робіт та їх вартість.

Згідно ст. 843 ЦК України, якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Статтею 846 ЦК України передбачено, якщо у договорі не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов’язаний виконувати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов’язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судові витрати покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 54, 60, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

1.Зобов’язати Інститут зрошувального садівництва ім. М.Ф.Сидоренка Української академії аграрних наук, (72318, м. Мелітополь. вул.Вакуленчука, 99, код СДРПОУ 00415451) в особі його директора Рульєва В.А. припинити протиправні дії. які перешкоджають Приватному підприємству «ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ», (72318, м. Мелітополь. вул.Чкалова, 1-А, ) виконувати свої обов'язки підрядника та замовника за договором від 13.11.2002 року на завершення будівництва житлового будинку по вул.Брив-Ла-Гайярд, 8 в м. Мелітополі Запорізької області.

2.Зобов’язати Інститут зрошувального садівництва ім. М.Ф.Сидоренка Української академії аграрних наук, (72318, м. Мелітополь. вул.Вакуленчука. 99. код СДРПОУ 00415451) в особі його директора Рульєва В.А. відновити становище, яке існувало до порушення умов договору від 13.11.2002 року, для чого допустити Приватне підприємство «ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ»до роботи на будівельному майданчику житлового будинку по вул.Брив-Ла-Гайярд. 8 в м.Метітополі Запорізької області, згідно з умовами договору від 13.11.2002 року і не чинити перешкод до повного виконання умов, зазначених в договорі та додатках до нього.

3.Стягнути з Інституту зрошувального садівництва ім. М.Ф.Сидоренка Української академії аграрних наук, (72318, м. Мелітополь. вул.Вакуленчука, 99, код СДРПОУ 00415451) на користь Приватного підприємства «ПРИОРИТЕТ-СТРОЙ» (72318, м. Мелітополь. вул.Чкалова, 1-А, ) 85,00 грн. –державного мита та 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Судові витрати сплачені за подачу зустрічного позову покласти на Інститут зрошувального садівництва ім. М.Ф.Сидоренка Української академії аграрних наук

Суддя О.М. Нечипуренко