ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"09" червня 2008 р.

Справа № 4/148

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/148

за позовом: прокурора Долинського району в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в Долинському районі, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Радянська, 137,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" с. Широка Балка Долинського району Кіровоградської області,

про стягнення 2 094 грн. 40 коп. заборгованості по страховим внескам

Час прийняття вступної та резолютивної частини постанови 12 год.

Представники:

від прокуратури - Гребенюк Т.Г., посвідчення № 457;

від позивача - Піліпенко І.В., довіреність № 52 від 06.12.2007 року;

від відповідача - участі не брав;

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, але не скористався наданим чинним законодавством правом на участь представника в засіданні суду. Направлена відповідачу поштова кореспонденція повернута до суду з відміткою установи поштового зв'язку про відсутність адресата за місцем реєстрації.

При цьому, господарським судом враховується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками “адресат вибув”, “адресат відсутній” і т.п. можуть вважатись належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідач несе відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” юридичні особи зобов’язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження державному реєстратору.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Долинського району в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Долинському районі (в подальшому - ПФУ) звернувся до господарського суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" с. Широка Балка Долинського району Кіровоградської області заборгованості по страхових внесках в розмірі 2 094 грн. 40 коп. за січень 2008 року.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, обговоривши усі обставини справи дослідивши фактичні обставини та відповідні до них правовідносини, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 з наступними змінами та доповненнями, управління пенсійного фонду України є органом виконавчої влади на місцях та утворюють систему органів Фонду, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Згідно п. 1 „Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах”, управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати збору.

Управління має право вживати в установленому законодавством порядку заходів, спрямованих на стягнення не внесених своєчасно сум збору разом з нарахованою пенею, а також застосовувати штрафні санкції відповідно до законодавства.

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058 „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року, передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 п. 1 п. 8 Розділу 15 Закону „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування” страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п.п. 6 та 12 ст. 20 Закону „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування” страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 цього Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, витребуваних судом матеріалів не надав та не заперечив позовні вимоги.

За таких обставин господарський суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення, з відповідача належить до стягнення 2 094 грн. за січень 2008 року.

Наявність заборгованості та її розмір підтверджується складеним керівниками відповідача та ними затвердженим розрахунком зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування за спірний період (а.с. 11-12). Господарський суд вважає ці розрахунки узгодженим зобов'язанням відповідача.

Доказів сплати заборгованості по страхових внесках за спірний період відповідач суду не подав. Господарським судом враховується, що відносно підприємства - відповідача ухвалою суду по справі № 11/32 порушувалось провадження у справі про банкрутство та проводиться провадження по вказаній справі. Однак, провадження по справі про банкрутство не є перешкодою для прийняття рішення в порядку позовного провадження, оскільки до стягнення заявлено лише недоїмку по страхових внесках та відповідачем не надано доказів про оголошення в офіційних друкованих засобах масової інформації повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство.

По своїй суті вимоги позивача є конкурсними, однак господарський суд вважає за можливе задовольнити їх повністю, оскільки відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними.

Згідно ч. 2. ст. 14 Закону зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Правові наслідки для осіб, які не звернулись в установлений термін зі своїми вимогами, визначені в п. 5 ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а саме: їх вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Таким чином, незважаючи на конкурсний характер вимог позивача, через відсутність оголошення в засобах масової інформації і неможливість провести відрахунок протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Керуючись Законами України № 1058 „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф", с. Широка Балка Долинського району Кіровоградської області, вул. Садова 1 а (р/р 6001 в АКБ "Надра", МФО 323624, код 31993861) на користь управління Пенсійного фонду України в Долинському районі, м. Долинська, вул. Радянська, 137 (р/р 16 в ОУ ВАТ "державний ощадний банк", МФО 323475, код 20650036) заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за січень 2008 року в розмірі 2 094 грн. 40 коп.

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 12 червня 2008 року.

Суддя

Ю. І. Хилько