ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2008 р.                                                                       Справа №8/558

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м.Запоріжжя

до Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", м.Комсомольськ

про стягнення 6531,81 грн.

Суддя Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: Лохматова К.Г. дов.№ 20-421 від 28.11.07 р.

від відповідача: не з"явився

Суть спору : розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Запоріжсталь", м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства "Полтавського гірничо-збагачувального комбіната", м.Комсомольськ про стягнення грошових коштів.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст.22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме : його представник тричі в судове засідання не з"явився (було клопотання від 18.12.2007 р . про відкладення розгляду справи, в зв"язку з неможливістю забезпечення явки в судове засідання повноважного представника, яке було задоволено) в подаль шому відповідач не з"являвся в судові засідання, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив :

Між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 1253/4648 (20/2006/995) від 28.04.2006 р. на поставку залізорудних окатишів.

Відповідно до умов вказаного договору в червні 2006 р. Відповідачем було здійснено постачання окатишів на адресу Позивача по залізничним накладним № 43967471, № 43967480, № 43505220.

Відповідно до умов п.6.2 договору Позивачем була сплачена вартість поставленої продукції в повному обсязі виходячи з її ваги, вказаної в залізничних накладних.

Відповідно до п.7.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 01.05.2006 р. Приймання продукції по кількості та розрахунках нестачі (надлишку) здійснюється експертом Торгово-промислової палати.

При визначенні ваги поставленої продукції граничне розходження при зважуванні складає +/- 1 %. Норма природного убутку складає 0,3 %. Відхилення у вазі поступаючих залізорудних окатишів з даними по документам ввадаються допусти мими, якщо вони не перевищують 1,3 % (1 %+0,3 %) при нестачі і 1 % при надлишку. У такому випадку різниця у вазі не вважається недостачею.

У випадку недостачі більше 1,3 % - фактичною (відповідальною) нестачею є вся різниця у вазі, за виключенням норми природного убутку 0,3 %.

З урахуванням викладених положень договору, прийомка залізничних маршрутів, які надійшли, була здійснена експертом Запорізької Торгово-промислової палати, результати якої зафіксовані актом експертизи № 0-1205 від 27.06.2006 р.

Експертом ТПП встановлено, що загальна вага нетто продукції (як це зазначено в залізничних накладних № 43967471, № 43967480, № 43505220) складає 3370000 кг. Однак, за результатами переважування було встановлено, що вага продукції в дійсності складає 3316580 кг. Із застосуванням вищеописаних коефіцієнтів фактичне розходження у вазі складає 53420 кг.

У відповідності до п.1, п.2 Доповнення № 2 до договору від 23.05.2006 р. у випадку виявлення відповідальних недостач. Покупець (Позивач) направляє на адресу Продавця (Відповідач) претензію на відвантажену партію товару. Продавець зобов"язується визнавати претензії по нестачам та відшкодовувати Покупцю вартість продукції якої не достає.

Відповідно до наведеного на адресу Позивача була направлена претензія № 20/1159 (ФД) від 26.07.2006 р. з вимогою повернути надлишково сплачені кошти у сумі 14666,45 грн. за недопоставлену продукцію в кількості 53420 кг.

Відповіддю на претензію № 4605/6020 від 30.08.2006 р. Відповідач визнав претензійні вимоги частково у сумі 8134,64 грн. Решту суми претензії Відповідач відхилив з посиланням на те, що при розрахунку ваги нестачі ним було застосовано коефіцієнт природного убутку 1 %, передбачений п.27. "Правил видачі вантажів", затверджених наказом Мінтрансу № 644 від 21.11.2000 р. та додатково обгрунтував свою позицію посиланням на ст.ст.52, 53 Статуту залізниць України.

У зв"язку з тим, що Відповідачем було порушено умови укладеного договору щодо порядку визначення кількості відповідальної недостачі, на його адресу Позивачем було направлено лист № 20/1398 (ФД) від 07.09.2006 р. з вимогою повторно розглянути претензію та застосовувати при визначенні кількості нестачі коефіцієнти, передбачені договором.

Своєю відповіддю № 4605/8379 від 16.10.2006 р. Відповідач повідомив про повторне часткове відхилення претензійних вимог у сумі 6531,81 грн. у зв"язку з їх необґрунтованістю.

Так, Відповідач вважає, що норми граничного розходження при зауваженні та природного убутку встановлені п.27 Правил видачі вантажів і тому саме вони повинні застосовуватись.

В обґрунтування своєї позиції Відповідач також посилається на п.3.17. Роз"яснень ВГСУ № 04-5/601 від 29.05.2002 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" яким зазначається наступне : "Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Зазначені норми нестачі (суми норм природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) передбачено п.27 Правил видачі вантажів. Таким чином, якщо нестача маси вантажу знаходиться у межах норм природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, у одержувача відсутні підстави вважати, що він одержав вантаж з недостачею та вимагати від залізниці складання комерційного акта".

Таким чином, відповідач вважає, що сторонами неправомірно встановлені в договорі норми природної втрати та граничного розходження визначення маси, оскільки вони вже передбачені п.27 правил видачі вантажів, а відповідно до ст.6 ЦК в договорі сторони не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов"язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Суд вважає відмову Відповідача від задоволення претензійних вимог у повному обсязі неправомірною, а наведені ним доводи не обґрунтованими у зв"язку з наступним.

Відповідно до умов ст.526 ЦК зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.525 ЦК встановлює, що одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказані норми цивільного законодавства Відповідачем порушені оскільки він відмовляється від виконання зобов"язання у спосіб, передбачений договором.

Крім того, коефіцієнт граничного розходження при зважуванні у розмірі 1 % та норми природного убутку 0,3 % були запропоновані самим Відповідачем у проекті договору № 1253/4648 від 28.04.2006 р., який було надіслано на адресу Позивача супровідним листом № 4648/3108 від 04.05.2006 р.

Відповідно до ч.2 ст.67 ГК сторони вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов"язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

Ч.3 ст.6 ЦК передбачено що Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Посилання Відповідача на п.27 Правил видачі вантажів, Статут залізниці є необгрунтованими.

Так, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження статуту залізниць України" № 457 від 06.04.1998 р., Статуту залізниць України, затверджено на виконання приписів ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт". У свою чергу "Правила видачі вантажів" затверджені на виконання норм Статуту залізниць.

Закон України "Про залізничний транспорт" визначає основні п равові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту, регламентує його відносини з відправниками та одержувачами вантажів з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу.

З урахуванням наведеного сферою правового регулювання Правил видачі вантажів є взаємовідносини між залізницею і одержувачем вантажу в момент видачі вантажу, а не встановлення норм граничного розходження при зважуванні та природної втрати для обов"язкового застосування на всій території України при поставках продукції між господарюючими суб"єктами.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів передбачено, що вантаж вважається доставленим залізницею без утрати, якщо різниця у вазі не перевищує встановлену норму недостачі. Таким чином, даним пунктом обмежується відповідальність залізниці при видачі вантажу одержувачу, а не встановлюються норми нестачі, обов"язкові для всього народного господарства.

Враховуючи викладене сторонами правомірно було встановлено в договорі норми граничного розходження при зважуванні та норми природного убутку оскільки нормативними актами така заборона прямо не встановлена, А правила видачі вантажів не є обов"язковими для сторін нормативним актом який встановлює норми природного убутку.

Згідно зі ст.ст.4.3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.ст.43, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Задовольнити позовні вимоги.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (39802, м.Комсомольськ, Полтавська обл., вул.Будівельників,16, р/р 1980 у філії банку "Фінанси та кредит" в Полтавській обл., МФО 331564, ОКПО 00191282) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе,72, р/р № 0001 у АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, ОКПО 00191230) - 6531,81 грн. суму боргу, 102,00 грн. суму держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Видати наказ після набрання цим рішення законної сили.

Суддя                                                                                Плеханова Л.Б.