ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.08 Справа № 10/193/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕСТРОЕР»(69091, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 14 А, кв. 74)

До відповідача Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

Третя особа Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»

(69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 23)

Про визнання права власності

Суддя Т.Г. Алейникова

За участі представників:

Позивача: Железняк О.В. –довіреність від 13.02.2008 № 5

Відповідача: Фанін П.В. дов. від 14.12.07

Третьої особи: Опанасенко В.Л. дов. від 08.01.08

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕСТРОЕР»звернулось до господарського суду Запорізької області із позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання незавершеної будівництвом будівлі кафе з підвалом літ. А-2 по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі об’єктом нерухомого майна та визнання за товариством права власності на даний об’єкт нерухомого майна. Ухвалою від 22 лютого 2008 року порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 29 лютого 2008 року.

За клопотанням сторін судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Рішення оголошено у судовому засіданні «29»лютого 2008р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог зазначає, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2002 № б/н ТОВ «ДЕСТРОЕР»було придбано у власність незавершений будівництвом об’єкт нерухомого майна –магазин з підвалом загальною площею 198,5 кв. м. та 200,7 кв. м. відповідно. Згідно рішень Запорізької міської ради від 25.04.2003 № 28 та від 15.09.2004 № 43 товариству було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0590 га по вул. Сталеварів, 23 а. Вказує, що відповідно до умов договору оренди землі, що був укладений із Запорізькою міською радою та зареєстрований у ЗРФ ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах»19.11.2004 за № 73, на земельній ділянці, що передається в оренду розташовано об’єкт незавершеного будівництва, який є власністю орендаря ТОВ «ДЕСТРОЕР». Надалі товариством було отримано дозвіл № 233 від 21.04.2003 на виконання будівельних робіт з будівництва об’єкту по вул. Сталеварів, 23 а та виконувались відповідні роботи щодо будівництва належного на праві власності об’єкту. Позивач зазначає, що натепер ТОВ «ДЕСТРОЕР»не вистачає коштів для завершення будівництва об’єкту по вул. Сталеварів, 23 а та у нього виникла необхідність звернутись до банківської установи для отримання кредиту. Проте з огляду на норми ст. 5 Закону України «Про іпотеку», банківською установою було запропоновано надати витяг про реєстрацію права власності на незавершений будівництвом об’єкт нерухомого майна по вул. Сталеварів, 23а за ТОВ «ДЕСТРОЕР»у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Вказує, що неможливість реєстрації права власності на придбаний ТОВ «ДЕСТРОЕР»об’єкт нерухомості в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно призводить до обмеження в реалізації прав товариства, зокрема, це не дає змогу укласти договір іпотеки з банківською установою та завершити будівництво об’єкту по вул. Сталеварів, 23 а. Посилаючись на ст.ст. 16, 181, 182, 331, 328, 392 ЦК України просить визнати, що незавершена будівництвом будівля кафе з підвалом літ. А-2 по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі є об’єктом нерухомого майна та визнати за ТОВ «ДЕСТРОЕР»право власності на даний об’єкт нерухомого майна.

Представник відповідача вирішення питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Представник третьої особи пояснив, що на замовлення ТОВ «ДЕСТРОЕР»ним було проведено технічну інвентаризацію незавершеної будівництвом будівлі кафе літ.А-2 по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі та виготовлено технічний паспорт. Згідно технічного паспорту, недобудована будівля кафе має фундамент, стіни із залізобетонних блоків, цегляні перегородки. Вирішення питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд встановив.

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2002 № б/н Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕСТРОЕР»придбало у власність незавершений будівництвом об’єкт нерухомого майна –магазин з підвалом загальною площею 198,5 кв. м. та 200,7 кв. м. відповідно. Як вбачається із даного договору, відсоток готовності придбаних товариством об’єктів становив: магазину –9 %, підвалу –45 %. Пунктом 10 договору купівлі-продажу від 20.05.2002 № б/н встановлено, що право власності на майно, яке є предметом договору, виникає у покупця з моменту підписання акту приймання-передачі. На виконання умов договору, 21.05.2002 за актом приймання-передачі недобудований магазин з підвалом загальною площею 198,5 кв. м. та 200,7 кв. м було передано у власність ТОВ «ДЕСТРОЕР». Згідно рішень Запорізької міської ради від 25 квітня 2003 року № 28 та від 15 вересня 2004 № 43 ТОВ «ДЕСТРОЕР»вирішено передати в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0590 га по вул. Сталеварів, 23 а терміном на десять років. На виконання вказаних рішень, між Запорізькою міською радою та ТОВ «ДЕСТРОЕР»було укладено договір оренди землі та 19.11.2004 проведено його реєстрацію у Запорізькій регіональній філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»за № 73. Згідно даного договору оренди землі, на земельній ділянці, що передається в оренду, розташовано об’єкт незавершеного будівництва, який є власністю орендаря ТОВ «ДЕСТРОЕР». Враховуючи наведене та відповідно до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, ТОВ «ДЕСТРОЕР»набуто право оренди земельної ділянки по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі під розташування об’єкту незавершеного будівництва. Крім того, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕСТРОЕР»було отримано у встановленому порядку дозвіл № 233 від 21.04.2003 на виконання будівельних робіт з будівництва об’єкту по вул. Сталеварів, 23 а, на підставі якого виконувались відповідні роботи.

Поняття нерухомої речі визначене у ч. 1 ст. 181 ЦК України, та до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Судом встановлено, що на замовлення позивача ОП «ЗМБТІ»було виготовлено технічний паспорт на недобудовану будівлю кафе по вул. Сталеварів, 23 а та присвоєно їй позначення літ. А-2. Також ОП «ЗМБТІ»було складено Акт про визначення відсотку готовності недобудованого кафе, згідно якого відсоток готовності недобудованого кафе літ. А-2 по вул. Сталеварів, 23 а становить 72 %, недобудованого підвалу літ. пд –80 %.

Із технічного паспорту на недобудовану будівлю кафе по вул. Сталеварів,23 а вбачається, що вона містить ознаки нерухомої речі, оскільки має фундамент, стіни із залізобетонних блоків, цегляні перегородки та під’єднана до систем електропостачання, водопостачання та водовідведення, а тому її переміщення без знецінення є неможливим.

Нормами ст. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Разом з тим, п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 6/5 встановлено, що реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в

експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Пунктом 10 Додатку 1 до п.2.1. згаданого вище Тимчасового положення встановлено що одним із правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином суд дійшов висновку, що незавершена будівництвом будівля кафе літ. А-2 по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі є об’єктом нерухомого майна, ТОВ «ДЕСТРОЕР»на передбаченій законом підставі набуто право власності на вказане майно та дане право має бути зареєстроване у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права судом. Визнання за ТОВ «ДЕСТРОЕР»права власності на незавершену будівництвом будівлю кафе літ. А-2 по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі як на об’єкт нерухомого майна є необхідним для подальшої державної реєстрації права власності на нього у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та безперешкодного здійснення товариством всіх правомочностей власника, зокрема використання даного майна у власній господарський діяльності задля отримання прибутку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незавершеної будівництвом будівлі кафе літ. А-2 по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі об’єктом нерухомого майна та визнання за товариством права власності на даний об’єкт нерухомого майна є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За заявою позивача судові витрати залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати, що незавершена будівництвом будівля кафе з підвалом літ. А-2 по вул. Сталеварів,23 а у м. Запоріжжі, є об’єктом нерухомого майна.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕСТРОЕР»(ідентифікаційний код 32025597, 69091, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 14 а, кв. 74) право власності на об’єкт нерухомого майна –незавершену будівництвом будівлю кафе з підвалом літ. А-2, що розташована по вул. Сталеварів, 23 а у м. Запоріжжі.

Суддя                                                                                Т.Г. Алейникова