ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2008 р. Справа № 13/86-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Скадовськагропостач"

до Державної податкової інспекції у Скадовському районі

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 18.06.2007 р. № /0, № /0, № /0, № /0 та № /0,

за участі представників сторін:

позивача –Целеп В.П.,

відповідача –Шолудько Є.С.,

в с т а н о в и в:

18 червня 2007 року посадовими особами державної податкової інспекції у Скадовському районі складено акт про результати перевірки правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум відкритим акціонерним товариством „Скадовськагропостач” (а.с. 7).

За результатами перевірки податковою інспекцією встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачені податкові зобов’язання з єдиного податку за період з 1 серпня 2005 року по 1 грудня 2006 року в сумі, що є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.7. пункту 17.1. статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією 18 червня 2007 року № 239 прийняті податкові повідомлення-рішення: № /0, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 287,22 грн, що складає 20 % від суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов’язання в розмірі 1436,1 грн (а.с. 49), № /0, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1104,20 грн, що складає 20 % від суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов’язання в розмірі 5521 грн (а.с. 50), № /0, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 64,90 грн, що складає 10 % від суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов’язання в розмірі 649 грн (а.с. 51), № /0, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 3682,50 грн, що складає 50 % від суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов’язання в розмірі 7365 грн (а.с. 52), № /0, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 4056,03 грн, що складає 50 % від суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов’язання в розмірі 8112,06 грн (а.с. 53).

При цьому з даних рішень слідує, що вони прийняті на підставі актів перевірок за номерами, які відповідають номерам самих повідомлень-рішень. За поясненнями відповідача оспорювані рішення прийняті на підставі саме акту перевірки від 18 червня 2007 року № 239, хоча між його номерами і є розбіжності, у зв’язку з чим суд розцінює цей акт як акт перевірки, на підставі якого і прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з висновками податкової інспекції позивач стверджує, що:

1) документальна перевірка, за результатами якої складено акт від 18 червня 2007 року № 239 проведена з грубими порушеннями наказу Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року №327 (далі Наказ № 327), а саме: у відповідності до абз. 3 п.п.1.11. п.1 Наказу № 327 орган державної податкової служби перед початком перевірки повинен направити письмове запрошення суб’єкту господарювання для явки посадових осіб для проведення невиїзної документальної перевірки (якщо ця перевірка непланова). В порушення вказаного пункту, на адресу підприємства не надходило запрошення для явки посадових осіб до ДПІ у Скадовському районі для проведення перевірки. Тобто, перевірка яка ініційована головним державним податковим - ревізором інспектором відділу оподаткування юридичних осіб Федчишиною С.І. проведена без відома, згоди та присутності посадових осіб ВАТ „Скадовеькагропоетач”.

У відповідності до п.1.5., 1.6. Наказу № 327 в описовій частині акта повинно чітко, об’єктивно та в повній мірі, із посиланням на документи викладено факти виявлених порушень податкового законодавства. В отриманому акті від 18 червня 2007 року № 239 конкретно не вказано, що ревізором перевірялось. Якщо перевірка проводилась, щодо правильності обчислення та своєчасності знесення до бюджету сум єдиного податку, то в акті перевірки не вказано, які Розрахунки єдиного податку було перевірено та результати перевірки, за який період виявлені порушення несвоєчасної сплати єдиного податку, Згідно яких Розрахунків виник податковий борг по єдиному податку, згідно яких платіжних доручень було сплачено суму податкового боргу, яка кількість днів затримки сплати податкового боргу. Складений ревізором акт перевірки містить лише тільки узагальнену інформацію. До акту перевірки ревізором були надані додатки від 26.06.2007 р. та від 14.05.2007 р., хоча акт від 18.06.07року, про які в акті перевірки нічого не сказано. Також не позивачу не зрозуміло, яку саме перевірку проведено ревізором. В акті перевірки вказано, що „проведена документальна невиїзна планова перевірка фінансово-господарської діяльності відповідно до вимог ст. 11., п.1 Закону України від 04.12.90р. № 509-ХП „Про державну податкову службу” з питань дотримання ВАТ „Скадовськагропостач” правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету єдиного податку”. В п.1 ст.11 названого Закону такий тип перевірки відсутній;

2) всі прийняті ДПІ у Скадовському районі податкові повідомлення-рішення складені на підставі різних актів перевірок які ВАТ „Скадовськагропостач” не отримувало, та ні одного повідомлення-рішення не складено на підставі акту перевірки від 18 червня 2007 року № 239.

3) прийняті ДПІ у Скадовському районі податкові повідомлення - рішення від 18.06.2007 року позивач отримав поштою через місяць після їх прийняття, а саме 18 липня 2007 року, що, на його думку, є порушенням вимог Наказу ДПА України „Про затвердження порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових санкцій)” від 21 червня 2001 року № 253, в якому визначено, що після складання податкового повідомлення-рішення в той самий день, податкове повідомлення вручається або надсилається платнику податків.

В свою чергу, відповідачем твердження позивача, висловлені в позовній заяві та під час судового розгляду справи, не визнаються з посиланням на наступні обставини та положення правових норм.

Зокрема:

1) відповідач вважає, що відповідно до підпункту 2.1.4. пункту 2.1. статті 2 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові органи є контролюючими органами стосовно сплати податків, які справляються до бюджетів, крім податків, що контролюються іншими органами. За підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. статті 2 того ж Закону контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, які відносяться до їх компетенції;

2) відносно тверджень позивача щодо допущених порушень наказу ДПА України № 327 від 10.08.2005 р. в частині складення акту перевірки із зазначенням його номеру, який не співпадає з номером акту перевірки, зазначеному в спірному рішенні, відповідачем зазначається, що така невідповідність не впливає на саме порушення та застосування штрафних санкцій;

3) наявність інших обставин не може впливати на саме порушення, допущене позивачем, за яке встановлена штрафна санкція.

Основні засади функціонування та діяльності державної податкової служби в Україні визначені Законом України „Про державну податкову службу в Україні” (надалі Закон № 509-ХІІ).

Зокрема, статтею 1 названого Закону встановлено, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 509-ХІІ державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції виконують серед інших функцій здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів).

Поряд з цим, згідно до підпункту 2.1.4. пункту 2.1. статті 2 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (надалі Закон № 2181) податкові органи є контролюючими органами стосовно сплати податків, які справляються до бюджетів, крім податків, що контролюються іншими органами.

За підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. статті 2 того ж Закону контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, які відносяться до їх компетенції, що з урахуванням положень статей 14 Закону України „Про систему оподаткування”, за якою до податків віднесено й фіксований сільськогосподарський податок, надає право контролюючим органам на здійснення перевірок по сплаті такого податку.

Механізм справляння єдиного податку визначено положеннями Указу Президента України від 28 червня 1999 року № 746/99 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”.

Зокрема, за статтею 3 цього Указу суб’єкти підприємницької діяльності –юридичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених названим Указом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф на підставі пункту 17.1.7. статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до якого: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, нараховується штраф - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі п’ятдесяти відсотків не погашеної суми податкового боргу.

Що стосується законності проведення самої перевірки та оформлення її актом судом зазначається, згідно до статті 11 Закону № 509-ХІІ органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право серед інших прав здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

В свою чергу, підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів) встановлено положеннями статті 11-1 Закону № 509-ХІІ, за якою плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов’язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об’єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами. Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Проведення планових виїзних перевірок здійснюється органами державної податкової служби одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів). Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), визначається Кабінетом Міністрів України. Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: 1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 2) платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 4) платник податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів відповідної перевірки; 5) у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства; 7) стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків; 8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу; 9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду. Орган державної податкової служби, який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок, проведених органами державної податкової служби щодо суб'єкта господарської діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу суду - інші відомості. У розгляді питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки мають право брати участь представники суб'єкта господарської діяльності. Повідомлення про місце, дату та час розгляду питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки направляється не пізніше ніж за три робочі дні до дати такого розгляду. Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Отже, як видно з викладеного, відповідачем проведено невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності сплати єдиного податку у відповідності до положень діючого законодавства.

На підставі зазначеного суд доходить висновку про правомірність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, спірні рішення відповідають діючому законодавству, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв’язку з чим сплачений позивачем судовий збір відноситься на нього.

На підставі зазначених правових норм й керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –5 травня 2008 року

Суддя М.К. Закурін