ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів                                         тел.77-99-18
просп.Миру,20                                         факс.77-44-62
РІШЕННЯ

24 січня 2008 року Справа № 8/301/35

За позовом: Багатогалузевого виробничого підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю “Каскад”, вул. Мечнікова, 3 м. Бахмач

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агромаркет-К”, вул. Жовтнева, 54, кв.6, м. Бахмач

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Чернігівська м’ясна компанія”, вул. 8 березня, 42, с. Городище, Бахмацький район, Чернігівська область

Про розірвання договору

Суддя Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

позивача: Федоренко Л.Б. –представник, довіреність №10 від 20.07.2007р.

відповідача: не з’явився

третьої особи: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено позов про розірвання договору купівлі –продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська м’ясна компанія” № 1 від 27.12.2006р., укладеного між сторонами по справі.

За власною ініціативою судом на стадії підготовки справи до розгляду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Чернігівська м’ясна компанія”, частка у статутному фонді якого є предметом оспорюваного договору, оскільки результати розгляду справи можуть вплинути на склад учасників вказаного товариство. А тому суд прийшов до висновку, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов’язки вказаного товариства.

Відповідач відзиву на позов не надіслав. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача письмових пояснень по справі не надіслала.

Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №753608 та №753616, але представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки явка представників відповідача та третьої особи у судове засідання обов’язковою не визнавалась, суд вважає за можливе вирішити спір за їх відсутності.

В судовому засіданні, що відбулося 24.01.2008р., представником позивача подано мирову угоду, укладену між сторонами по даній справі та заявлено усну заяву про затвердження цієї мирової угоди.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представника позивача, з’ясувавши обставини справи та оцінивши подані позивачем докази, суд ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська м’ясна компанія», що підтверджується п.2.4 Статуту вказаного товариства від 25.07.2005р., зареєстрованого Коропською районною державною адміністрацією 28.07.2005р. за № 0000099. Відповідно до п.6.2 Статуту позивачу належало 50% статутного капіталу, що становить 60000грн.

27 грудня 2006 року між сторонами по даній справі укладений договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська м’ясна компанія” № 1, за умовами якого позивач зобов’язувався відступити свою частку у статутному фонді ТОВ „ЧМК”, що складає 50% статутного фонду товариства, а відповідач, в свою чергу, зобов’язувався прийняти та оплатити вказану частку в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст.53 Закону України „Про господарські товариства” Учасник товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі. Передача частки (її частини) третім особам можлива тільки після повного внесення вкладу учасником, який її відступає.

Факт внесення позивачем вкладу до статутного фонду в повному обсязі підтверджується актами прийому-передачі від 25.07.2005р. та від 24.07.2006р.

Факт надання згоди іншим учасником Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська м’ясна компанія” –Товариством з обмеженою відповідальністю „Земля: інвестиції, консультації” - на відступлення належної позивачу частки у статутному капіталі відповідачу, підтверджується листом від 26.12.2006р. про відмову у придбанні вказаної частки.

Як вбачається із п.2.4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська м’ясна компанія»в редакції від 27.12.2006р., державна реєстрація змін до якого проведена 21.05.2007р. за №3000099 склад учасників ТОВ «ЧМК»змінився, замість вибувшого чи такого, що вибув учасника ТОВ «Каскад»(позивача по справі) зазначений учасником товариства ТОВ «Агромаркет-К»(відповідач по справі).

Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору №1 від 27.12.2006р. відповідач зобов’язувався перерахувати позивачеві кошти в розмірі 60000грн. протягом 100 днів з моменту підписання договору.

В порушення умов договору відповідач в зазначений термін кошти не перерахував. 27 листопада 2007 року відповідачем за квитанцією № 3770830 від 27.11.2007р. перераховано 100грн., як оплату частки за договором №1 від 27.12.2006р.

Враховуючи, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу, до цих правовідносин мають застосовуватись норми Цивільного кодексу України, що регулюють відносини купівлі-продажу.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Разом тим, в загальному порядку відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

При цьому законом визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, за рішенням суду договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін лише у тому випадку, коли цій стороні завдана шкода, внаслідок якої вона значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладені цього договору.

Позивач не надав суду доказів заподіяння йому шкоди внаслідок невиконання відповідачем договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді ТОВ «ЧМК»№1 від 27.12.2006р.

Крім того, спеціальними нормами, які регулюють правовідносини купівлі-продажу, не передбачена можливість розірвання цього договору на вимогу однієї із сторін, а тому вимога про розірвання договору є безпідставною.

Проаналізувавши подану в судовому засіданні представником позивача мирову угоду суд доходить до висновку, що вона не підлягає затвердженню, оскільки в порушення припису ч.3 ст.78 Господарського процесуального кодексу України не стосується прав і обов’язків сторін щодо предмету позову.

Виходячи із змісту даної мирової угоди суд приходить до висновку, що відповідачем сплачено позивачу 50000грн. як оплата, за отримання частки в статутному фонді третьої особи. В той же час в даній мировій угоді вирішено питання про залишення за позивачем, який на день вирішення спору не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська м’ясна компанія», частки у статутному капіталі в розмірі 10000грн., що складає 8,33%. Таким чином, мирова угода не стосується прав і обов’язків сторін щодо предмета позову.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

В силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст.651,655,692 Цивільного кодексу України, ст.53 Закону України „Про господарські товариства”, ст.ст.49,78,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                            Т.Г.Оленич

29.01.08