ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2008 р.

№ 5/124

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,

Бенедисюка І.М.,

Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача

Яковенка П.А.,

відповідача

третьої особи

Петрякової А.В.,

Садового Ю.В.,

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на рішення

та постанову

від 21 лютого 2008 року господарського суду Рівненської області

від 12 травня 2008 року

Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№5/124

за позовом

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до

третя особа на стороні відповідача

ВАТ "Любомильський вапняно-силікатний завод"

ТзОВ "Фієста"

про

стягнення 200694, 21 грн.,

встановив:

В листопаді 2007 року позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача про стягнення боргу та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 200 694, 21 грн.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2008 року (суддя Войтюк В.Р.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 травня 2008 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить вказані судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2005 року між ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»та ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»укладено усний договір на постачання природного газу №38-ГП та одночасно між ТзОВ «Фієста», ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»та ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»було укладено договір поруки №88-П від 29.03.2005 року, згідно умов якого ТзОВ «Фієста»виступило поручителем ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»та зобов'язалось належно виконувати грошові зобов'язання в повній мірі по договору на постачання природного газу №8-ГП від 29.03.2005 року.

Як встановлено судами, ТзОВ «Фієста»платіжним дорученням № 294 від 29.03.2005 року перерахувало ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»кошти за природний газ в сумі 157104 грн. на користь ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»з наступним призначенням платежу «за газ квітня по договору поставки газу №8-ГП від 29.03.2005 року та договору поруки №88-П від 29.03.2005 року», що підтверджується банківською випискою від 30.03.2005 року.

ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»листом від 06.04.2005 року повідомила ТзОВ «Фієста», що у зв'язку з внесенням змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»та відповідних змін до механізму оподаткування операцій з продажу природного газу, між ДК «Газ України»та споживачами укладаються нові договори і, тому, договір на постачання природного газу з ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»№8-ГП від 29.03.2005 року не укладений.

1 квітня 2005 року між ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»та ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»було укладено новий договір на постачання природного газу №06/05-480 та одночасно між ТзОВ «Фієста», ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»та ВАТ «Любомильський вапняно-силікатний завод»укладений договір поруки №44-11-14/05-1363 від 1 квітня 2005 року.

Розглядаючи справу, суди вірно встановили той факт, що внаслідок укладення нових договорів платіжне доручення №294 від 29.03.2005 року, яким перераховано кошти за природний газ в сумі 157 104 грн., видане ТзОВ «Фієста»з невірним призначенням платежу і проведено зміну призначення платежу через банк, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до умов укладеного між "Укрсоцбанком" та ТзОВ "Фієста" договору, банк надає клієнту платні послуги відповідно до переліку, визначеного в тарифах, які передбачають право платника на зміну, уточнення умов платежу в національній валюті.

Як правильно встановлено судами, за весь отриманий відповідачем у квітні 2005 року газ на суму 535868, 98 грн. розрахунок був проведений поручителем –ТзОВ "Фієста" в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Крім того, вірно встановлений судами попередніх інстанцій той факт, що за договором №8-ГП від 29 березня 2005 року газ не поставлявся.

Таким чином, у рішенні, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

За таких обставин, судові рішення відповідають вимогам закону і обставинам справи, тому підстав для їх зміни немає.

Доводи позивача, викладені в касаційній скарзі, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і не відповідають вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2008 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12 травня 2008 року залишити без змін, а касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" - без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                        В.Дерепа

Судді                                                                                                     І.Бенедисюк

Л.Стратієнко