РІШЕННЯ

"22"
травня 2008 р.

Справа №
4/80-1853

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1,АДРЕСА_1

до Першого відділу Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління юстиції, вул. Київська, 3а, м.
Тернопіль.

про стягнення 50 230грн. 60коп. заборгованості.

За участю
представників сторін:

позивача: приватний підприємець ОСОБА_1, свідоцтво
НОМЕР_1

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому
судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обов'язки,
передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, АДРЕСА_1звернувся до
господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача
-Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського
управління юстиції, вул. Київська, 3а, м. Тернопіль про стягнення 50 230грн.
60коп. боргу, в т.ч. 18000грн. на відшкодування витрат по орендній платі за
зберігання та 32230,60грн. винагороди.

Представник
відповідача в судовому засіданні 20.05.2008р. позов не визнав, однак письмового
нормативно та документально обґрунтованого заперечення не надав.

В судовому
засіданні, у відповідності до ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до
22.05.2008р., про що зазначено у формулярі (протоколі) судового засідання від
20.05.2008р., для надання можливості сторонам подати додаткові докази по справі.

Технічна
фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України
не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Спір розглянуто
у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Розглянувши
матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

- у
відповідності до акту опису майна серії АА №406481 від 25.10.2004р. відповідач
передав позивачу на зберігання майно на суму 27785грн., про що не заперечував
представник відповідача в судовому засіданні 20.05.2008р.;

- По погодженню
з відповідачем позивач для  зберігання
майна уклав договір оренди  50 м. кв.
приміщення в с. Біла з 25.10.2004р. по 01.10.2005р., з 01.10.2005р. по
31.12.2005р., з 31.12.2005р. по 30.12.2006р., який був продовжено угодою від
30.12.2006р. до 24.10.2007р. Орендна плата в місяць складає 500грн., всього за
3 роки сплачено позивачем орендної плати 18000грн.;

- Погодженням
від 25.10.2005р., укладеним між ДВС у м. Тернополі №1 та ОСОБА_1, передбачена
виплата відповідачем позивачу винагороди за зберігання майна в сумі 1111,40грн.
щомісячно. Сума винагороди починаючи з 25.10.2005р. по 01.04.2008р., тобто за
29 місяців складає 32230грн. 60коп.

Статтею 1 ГПК
України визначено, що кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх
порушених прав та законних інтересів.

Взаємовідносини
сторін по зберіганню майна регулюються нормами ст.ст. 936, 946 ЦК України, п.
5.8.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Міністерством
юстиції України 15.12.1999р. №74/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999р. за № 865/4158
(далі Інструкція).

Відповідач дав
погодження на зберігання майна, переданого позивачу по акту опису серії АА
№406481 від 25.10.2004р. в орендованому приміщенні, яке знаходиться в с. Біла,
Тернопільського району з орендною платою 500грн. в місяць.

25.10.2005р.у
відповідності до п.5.8.6 Інструкції сторони підписали погодження про
встановлення розміру винагороди за зберігання майна в сумі 1111грн.40коп.
щомісяця, тобто після 25.10.2005р. між сторонами виникли інші правовідносини по
зберіганню майна.

Статтею 946 ЦК
України передбачено, що плата за зберігання майна і строки її внесення
встановлюються договором зберігання.

Згідно з
статтею 626 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін,
спрямованим на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків,
а у відповідності із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Матеріали
справи свідчать, що сторонами у справі дотримано порядок щодо форми договору та
моменту його укладення. Договірні відносини між сторонами по зберіганню майна
виникли із передачі відповідачем майна на
зберігання позивачу 25.10.2004р.

Отже,
матеріалами справи доведено, що плата за зберігання майна погоджена з позивачем
і складає за період з 25.10.2004р. по 25.10.2005р. в сумі 6000тис.грн., які
сплачено позивачем орендодавцю 13.12.2005р. згідно квитанції №1132 АББ
Укрсоцбанк Тернопільська філія. З 24.10.2005р. по 01.04.2008р. взаємовідносини
сторін по зберіганню  визначені ними по
погодженню в сумі 1111,40грн. щомісяця, сума винагороди по зберіганню за
вказаний період складає 32230,60 грн.

За даних
обставин справи суд встановив, що позовні вимоги в частині стягнення 6000грн.
відшкодування по сплаченій орендній платі та 32 230грн. 60коп. винагороди за
зберігання майна, всього 38230,60грн. доведені матеріалами справи, не оспорені
у встановленому законом порядку відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

В іншій частині
позову, господарський суд відмовляє, як недостатньо обґрунтованій.

Судові витрати
згідно ст.49 України покладаються на відповідача у справі пропорційно
задоволеній сумі позову.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 ГПК України, п.
5.8.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, п. 8 Декрету Кабінету  Міністрів України «Про державне мито»,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1.     Позов задовольнити частково.

2.   Стягнути з Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ідентифікаційний
код 34950930 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 ідентифікаційний код
НОМЕР_2-6000 грн. (шість тисяч гривень) відшкодування сплаченої орендної плати,
32230грн. 60коп. (тридцять дві тисячі двісті тридцять гривень 60 копійок)
винагороди за зберігання майна, всього 38230грн. 60коп. (тридцять вісім тисяч
двісті тридцять гривень 60 копійок).

3. Стягнути з
Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління
юстиції ідентифікаційний код 34950930 на користь приватного підприємця ОСОБА_1
ідентифікаційний код НОМЕР_2в повернення сплаченого держмита 382грн. 30коп.
(триста вісімдесят дві гривні 30 копійок) та 118грн. (сто вісімнадцять гривень)
сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.     В решті позову відмовити.

Наказ видати після вступу рішення
у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор
апеляційне подання протягом десяти днів з дня підписання рішення «_23_»
_05_ 2008 року через місцевий господарський суд.

Суддя