Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20 77-99-18
РІШЕННЯ

“16” жовтня 2008 року справа № 12/166

Позивач:          Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) , пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001

В особі Філії "Відділення Промінвестбанку в м. Чернігів", пр. Перемоги, 133, м. Чернігів, 14038

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Праця Стольне", вул. Леніна, 17, с. Стольне, Менський район, Чернігівська область, 15661,

Предмет спору: про стягнення заборгованості 231429,36 грн., шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

позивач: Штандур Д.А. довіреність № 1213 від 22.08.2007 року, представник

відповідач: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 204 750 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 2 114 грн. 63 коп. простроченої заборгованості по відсотках, 24 559 грн. 61 коп. пені за прострочену заборгованість по кредиту, 5 грн. 12 коп. пені за просточену заборгованість по процентах, згідно кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, шляхом звернення стягнення на заставне майно, згідно договору застави № 285 -2005 від 15.07.2005 року, і договору застави № 110- 2005/1 (зі змінами та доповненнями) .

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

До початку судового засідання від відповідача надійшов відзив на позов з додатковими документами. В поданому відзиві на позов відповідач визнає заборгованість по кредиту в сумі 204750 грн. та просить зменшити суму пені. Також відповідач просить розглянути справу без участі повноважного представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник позивача проти розгляду справи без участі повноважного представника відповідача не заперечував.

Суд прийняв клопотання відповідача про розгляд справи без участі повноважного представника.

Представник позивача в судовому засіданні надав письмове клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Ухвалою суду від 07.10.2008 року, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, було прийнято письмову заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені, а саме стягнення 26 976 грн. 33 коп. - пені за прострочення повернення кредиту, 5 грн. 58 коп. пені за прострочення повернення процентів, та зменшення позовних вимог в частині стягнення відсотків, а саме про стягнення 822 грн.36 коп. заборгованості по відсотках, та суми простроченої заборгованості по кредиту, яка складає 204 750 грн. та 34 грн. витрат за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, оскільки подана заява не протирічила діючому законодавству, не зачіпало нічиї права та охоронювані законом інтереси.

В судовому засіданні 16.10.2008 року позивачем, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, було подано письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення 102 грн. витрат за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Не з’явлення в судове засідання повноважного представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Прийняти заяву позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення 102 грн. витрат за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, оскільки подана заява не протирічить діючому законодавству, не зачіпає нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що позивачем були подані заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені та в частині стягнення 102 грн. витрат за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і зменшення позовних вимог в частині стягнення відсотків, які прийняті судом, а тому суд розглядає справу з урахуванням поданих заяв позивача.

01.04.2005 року між позивачем та СТОВ „Праця”, правонаступником якого є відповідач згідно п.1.2. Статуту, зареєстрованого Державним реєстратором Менської райдержадміністрації 01.06.05р. № 1000119, було укладено кредитний договір № 88-2005, згідно якого позивач взяв на себе зобов’язання надати позичальнику кредит в сумі 200 000 грн. для придбання сільськогосподарської техніки, з оплатою 18 % річних, з 30.03.2008 року відсотки за неправомірне користування кредитом в розмірі 21 % річних, а позичальник повернути кредит, сплачувати відсотки, пеню у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 2.2. договору було встановлено строк повернення кредиту –30.03.2008 року.

Договором від 29.04.2005 року № 1/88-2005/30 про внесення змін до кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року було внесено зміни до п. 2.2. кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, відповідно до якого кредит надається з наступним цільовим призначенням: 166210 грн. в поточну діяльність на придбання сільськогосподарської техніки згідно постанови КМУ від 18.02.2004 року № 184., 33790 грн. –в поточну діяльність для забезпечення виробничих витрат.

Договором від 11.10.2005 року № 1/88-2005/43 про внесення змін до кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, у зв’язку з здійсненням державної перереєстрації Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Праця” було змінено назву позичальника на Товариство з обмеженою відповідальністю „Праця Стольне”, а також внесено зміни до п.п. 3.1., 3.2., кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року.

Договором від 03.11.2005 року № 2/88-2005/48 про внесення змін до кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, було внесено зміни до п. 2.1. кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, відповідно до яких банк надає позичальнику кредит у сумі, яка не може перевищувати 242210 грн., на умовах передбачених цих договором.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виконав взяті на себе зобов’язання та надав позичальнику кредит в сумі 242210 грн., шляхом перерахування коштів позичальнику, що підтверджується копіями платіжних доручень про надання кредитних коштів доданих позивачем до матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи позичальник взяті на себе зобов’язання в повному обсязі не виконав, кредит в установлений строк, в повній сумі не повернув. Заборгованість по кредиту становить 204 750 грн.

Згідно п. п. 3.2., 3.3. Договору № 88-2005 від 01.04.2005 року позичальник зобов’язаний був сплачувати банку відсотки за користування коштами в розмірі 18 % річних, нарахування банком відсотків починається з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку відсотків використовується метод “факт/факт”, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році.

У відповідності з п. 3.4. Договору, відсотки за користування кредитом нараховуються банком два рази на місяць, а саме: 21 числа робочого місяця за період з 1 по 20 число поточного місяця та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня поточного місяця з поточного рахунку позичальника, виходячи з відсоткової ставки 18% річних та зменшеної до 14% річних. В разі неотримання банком в термін до 25-го числа поточного місяця компенсації в сумі 14% річних, яка відшкодовується за рахунок державного бюджету, позичальник зобов’язується сплатити відсотки за користування кредитом повністю за рахунок власних коштів до передостаннього робочого дня поточного місяця.

- першого робочого дня місяця слідую чого за розрахунковим за період з 21 по 31 число розрахункового місяця і сплачуються позичальником не пізніше 10 числа робочого місяця слідую чого за розрахунковим з поточного рахунку позичальника, виходячи з відсоткової ставки 18% річних та зменшеної до 14% річних. В разі неотримання банком в термін до 05-го числа поточного місяця компенсації в сумі 14% річних, яка відшкодовується за рахунок державного бюджету, позичальник зобов’язується сплатити відсотки за користування кредитом повністю за рахунок власних коштів до передостаннього робочого дня поточного місяця.

Згідно п.3.5. договору у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного кредиту, встановленого п.2.2. договору, позичальник надалі сплачує відсотки за неправомірне користування кредитом, виходячи із відсотком ставки у розмірі 21 % річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п.п.3.3., 3.4. договору.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач в порушення умов договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, а також вимог чинного законодавства, не виконав взяті на себе зобов’язання і своєчасно кредит та відсотки за його користування не сплатив.

Відсотки за користування кредитом з 01.04.2005р. по 29.09.2008р. відповідачем сплачені повністю. Заборгованість по відсотках за період з 30.09.2008р. по 06.10.08р. становить 822 грн. 36 коп.

Позивач також просить стягнути також відповідно до п. 5.3. договору пеню в сумі 26 976 грн. 33 коп. за прострочку повернення кредиту за період з 31.03.2008 року по 06.10.2008 року та 5 грн. 88 коп. пені за прострочк сплати по відсотків за період з 01.06.2008 року по 30.09.2008 року.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Пунктом 5.3. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту або відсотків за користування кредитом та відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Приймаючи до уваги, що позичальником була допущена прострочка сплати суми кредиту , але оскільки прострочка оплати по кредиту настала 30.03.08р. та відповідно до ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, і умовами кредитного договору сторонами визначено порядок нарахування пені, а не період за який вона нараховується в разі прострочки виконання зобов”язання, тому суд доходить висновку, що пеня за прострочку повернення кредиту підлягає стягненню за період з 31.03.08р. по 30.09.2009р. в сумі 26170 грн 76 коп.

Вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 5 грн 58 коп за прострочку сплати відсотків суд залишає без розгляду, оскільки позивач не надав суду розрахунку відсотків за користування кредитом з моменту видачі кредиту, що унеможливлює здійснити перевірку наявності заборгованості по відсотках в період з 01.07.2008р. по 02.07.08р. та за 30.09.08р. нарахування пені за прострочку сплати відсотків.

Заява відповідача про зменшення суми пені задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що штрафні санкції є надмірно великими у порівнянні із збитками кредитора, його тяжкий фінансовий стан та неможливість сплати пені за прострочку повернення суми кредиту.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В забезпечення виконання позичальником зобов’язань по кредитному договору № 88-2005 від 01.04.2005 року між позивачем та відповідачем 01.04.2005 року було укладено договір застави № 110-2005/1 (зі змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1/110-2005/1/45 від від 11.11.2005 року).

Відповідно до п. 1.1. договору застави № 110-2005/1 (зі змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1/110-2005/1/45 від від 11.11.2005 року) цей договір забезпечує вимоги заставодержателя (позивача), що випливають з кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого заставодавець зобов’язаний повернути заставодержателю кредит у сумі 200 000 грн., не пізніше 30.03.2008 року, сплатити відсотки за користування ним у розмірі 18% річних, у тому числі відсотки за неправомірне користування кредитом у розмірі 21 % річних, неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання заставодавцем умов кредитного договору у розмір і у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктами 1.2.-1.6. договору застави № 110-2005/1 передбачено, що предметом застави є поголів’я свиней у кількості 500 голів, 40300 кг, вартістю згідно балансу 350 000 грн., заставною вартістю 350 000 грн. Майно належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується довідкою Заставодавця від 01.04.2005 року за № 1 та після збирання урожаю буде знаходиться за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Стольне, свиноферма СТОВ „Праця”.

Крім того 15.07.2005 року в забезпечення виконання позичальником зобов’язань по кредитному договору № 88-2005 від 01.04.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави № 285-2005.

Відповідно до п. 1.1. договору застави від 15.07.2005 року № 285-2005 цей договір частково забезпечує вимоги заставодержателя (позивача), що випливають з кредитного договору № 88-2005 від 01.04.2005 року, укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого заставодавець зобов’язаний повернути заставодержателю кредит у сумі 200 000 грн., не пізніше 30.03.2008 року, сплатити відсотки за користування ним у розмірі 18% річних, у тому числі відсотки за неправомірне користування кредитом у розмірі 21 % річних, неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання заставодавцем умов кредитного договору у розмір і у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктами 1.2.-1.6. договору застави від 15.07.2005 року № 285-2005 передбачено, що предметом застави є обладнання до сільськогосподарської техніки: плуг ПЛН, 4-45, у кількості 1 шт., вартістю 7500 грн., сівалка Кльон-6, у кількості 1 шт., вартістю 60 000 грн., культиватор КПГ-7,1, у кількості 1 шт., вартістю 27 210 грн. Вказане майно належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується довідкою Заставодавця від 15.07.2005 року за № 1 та знаходиться за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Стольне, тракторний парк СТОВ „Праця”.

Статтею 20 Закону України «Про заставу»передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано.

У відповідності до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Пунктами 2.1.8 Договорів застави № 285-2005 від 15.07.2005 року та № 110-2005/1 від 01.04.2005 року (зі змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1/110-2005/1/45 від від 11.11.2005 року) передбачено, в разі, коли в момент настання терміну виконання заставодавцем будь-якого зобов’язання за кредитним договором, вказане зобов’язання заставодавцем виконано не буде, а також у разі виникнення інших підстав, передбачених договором, для звернення стягнення на майно Заставодержатель (позивач) отримає право звернути стягнення на майно, його реалізувати та одержати задоволення своїх вимог з вартості майна на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами заставодавця (відповідача).

Відповідно до пунктів 5.1 договорів застави заставодержатель має право звернути стягнення на заставне майно у разі невиконання заставодавцем зобов’язань за кредитним договором.

Позивачем, відповідно до ст. 11 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, було зареєстровано забезпечувальне обтяження рухомого майна в Державному реєстрі. Інші записи обтяження на зазначене майно не здійснювались.

Оскільки позивач перший здійснив реєстрацію забезпечувального обтяження на заставне майно, то відповідно до ст. 14 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” він має вищий пріоритет, тобто переважне право обтяжувала відносно права іншої особи на те саме рухоме майно.

Враховуючи, що відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань кредит, відсотки за його користування, пеню за прострочку повернення кредиту та пеню за прострочену заборгованість по відсотках не сплатив і вимоги позивача не оспорив, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 204 750 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 822 грн. 36 коп. заборгованості по відсотках, 26170 грн. 76 коп. пені за прострочку повернення кредиту , шляхом звернення стягнення на заставне майно згідно:

Договору застави № 110-2005/1 від 01.04.2005 року (зі змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1/110-2005/1/45 від від 11.11.2005 року):

Поголів’я свиней у кількості 500 голів, вагою 40300 кг, вартістю згідно балансу 350 000 грн., заставною вартістю 350 000 грн. Майно знаходиться за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Стольне, свиноферма СТОВ „Праця”.

Договору застави № 285-2005 від 15.07.2005 року:

Обладнання до сільськогосподарської техніки:

1.          плуг ПЛН, 4-45, у кількості 1 шт., вартістю 7500 грн.,

2.          сівалка Кльон-6, у кількості 1 шт., вартістю 60 000 грн.,

3.          культиватор КПГ-7,1, у кількості 1 шт., вартістю 27 210 грн.

Вказане майно знаходиться за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Стольне, тракторний парк СТОВ „Праця”.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення 5 грн. 58 коп. пені за прострочку сплати відсотків суд залишає без розгляду.

За отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, позивачем понесені витрати в сумі 136 грн , що підтверджується платіжним дорученням № 184 від 15.10.08р.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмито в сумі 2318 грн. 79 коп. та витрати в сумі 118 грн. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Статтею 22 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” передбачено, що за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов’язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпечувального обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає в тому числі і відшкодування витрат, пов’язаних з пред’явленням вимоги і звернення стягнення на предмет обтяження.

Також пунктами 5.3. Договорів застави № 285-2005 від 15.07.2005 року та № 110-2005/1 від 01.04.2005 року (зі змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1/110-2005/1/45 від від 11.11.2005 року) передбачено, що за рахунок заставного майна відшкодовуються позивачу витрати, понесені ним під час звернення стягнення та реалізації заставного майна, у тому числі по сплаті державного мита та інші господарські витрати, а також витрати по утриманню, збереженню, переміщенню майна, якщо таке переміщення, збереження та утримання проводилось за рахунок заставодержателя.

Таким чином державне мито в сумі 2318 грн. 79 коп., витрати в сумі 118 грн. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу та 136 грн витрат за отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна підлягають стягненню на користь позивача за рахунок заставного майна.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 546, 549, 589, 598, 599, 651, 1046, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 11,14, 23, 24 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, ст.ст. 22, 49, 75, п.5 ст.81, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Праця Стольне", вул. Леніна, 17, с. Стольне, Менський район, Чернігівська область, 15661 (рах. 3563 в філії „Відділення Промінвестбанку в м. Чернігів”, код 353456, ) на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) 01001, м. Київ, проулок Шевченко, 12 (рах. № 290979025 в філії Відділення Промінвестбанку в м. Чернігів, код банку 353456, ) 204 750 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 822 грн. 36 коп. заборгованості по відсотках, 26170 грн. 76 коп. пені за прострочку повернення кредиту, 2318 грн. 79 коп. державного мита , 118 грн. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу,136 грн витрат за отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та за реєстрацію звернення стягнення на заставне майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, шляхом звернення стягнення на заставне майно згідно:

Договору застави № 110-2005/1 від 01.04.2005 року (зі змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1/110-2005/1/45 від від 11.11.2005 року):

Поголів’я свиней у кількості 500 голів, вагою 40300 кг, вартістю згідно балансу 350 000 грн., заставною вартістю 350 000 грн. Майно знаходиться за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Стольне, свиноферма СТОВ „Праця”.

Договору застави № 285-2005 від 15.07.2005 року:

Обладнання до сільськогосподарської техніки:

1.          Плуг ПЛН, 4-45, у кількості 1 шт., вартістю 7500 грн.,

2.          Сівалка Кльон-6, у кількості 1 шт., вартістю 60 000 грн.,

3.          Культиватор КПГ-7,1, у кількості 1 шт., вартістю 27 210 грн.

Вказане майно знаходиться за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Стольне, тракторний парк СТОВ „Праця”.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3.В частині стягнення пені в сумі 5 грн 58 коп позовні вимоги залишити без розгляду

4.          В решті позову відмовити.

Суддя                                                    Л.М. Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст.. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 20.10.2008 року.

Суддя                                                    Л.М. Лавриненко