ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 37/145-42/21

23.04.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Никифор-Рода” м. Києва

до Відкритого акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 13200000 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Григор Л.М., Пахарь О.Є.,

від відповідача Мазур О.В.

СУТЬ СПОРУ:

у березні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Никифор-Рода” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем укладено договір поставки № 4 від 10 січня 2006 р., згідно з яким він зобов’язався передати у власність відповідача 10 зернозбиральних комбайнів КЗС-11 “Дніпро-350” вартістю 13200000 грн., а останній –прийняти та оплатити одержаний товар на умовах попередньої оплати.

Всупереч умов договору оплату за договором відповідач не провів, у т.ч. після передачі йому трьох із десяти передбачених цим договором комбайнів.

Посилаючись на те, що у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги № 36 від 28 вересня 2006 р. відповідач оплату за договором не правів, позивач просив задовольнити позов та стягнути з того на свою користь 13200000 грн. боргу, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на неналежну якість одержаного від позивача товару.

Справа розглядається після скасування на підставі постанови Вищого господарського суду України від 15 листопада 2007 р. рішення господарського суду міста Києва від 11 квітня 2007 р., постанови Київського апеляційного господарського суду від 5 червня 2007 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 січня 2006 р. між сторонами по справі укладено договір поставки № 4, згідно з яким позивач зобов’язався передати відповідачу 10 десять комбайнів зернозбиральних самохідних КЗС –11 “Дніпро-350” загальною вартістю 13200000 грн., а останній –прийняти та оплатити вартість товару.

Таким чином, між сторонами по справі виникли відносини з договору поставки, врегульовані гл. 54 ЦК України.

Строк оплати за договором встановлений не був. При цьому, передбачено, що передачу товару покупцю належить провести у тридцяти денний строк після одержання постачальником повної оплати за товар.

Отже, сторони погодили, що оплата за договором проводиться на умовах попередньої оплати.

Поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи трьома актами приймання-передачі техніки від 31 березня 2006 р., видатковою накладною № РН-0000022 від 31 березня 2006 р., довіреністю на отримання товару ЯКР № 397045 від 29 березня 2006 р. стверджується факт передачі позивачем відповідачу 3 трьох комбайнів за договором (заводські номери №№ 00836181, 00836189, 00836216) вартістю 3960000 грн..

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Листом № 36 від 28 вересня 2006 р. позивач пред’явив відповідачу вимогу про оплату за спірним договором.

Доказів належної оплати суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 622 ЦК України підлягає стягненню 13200000 грн. боргу.

Посилання відповідача щодо неналежної якості запропонованого і переданого позивачем товару належними доказами не підтверджуються, тому є необґрунтованими.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Никифор-Рода” м. Києва задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” (01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 16-а, код 30401456) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Никифор-Рода” (02125, м. Київ, вул. Воскресенська, 7, код 333450 грн. боргу, 25500 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар