СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 липня 2008 р.

Справа № 3/85

за
позовом:  Підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача:  Підприємця ОСОБА_2,  АДРЕСА_2

про
стягнення 146 450 грн. заборгованості

Cуддя
Фрич Марія Миколаївна

При
секретарі   Парфан Іван Іванович

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, (паспорт
НОМЕР_1)

Від
відповідача:  ОСОБА_3- представник,
(довіреність №21/07 від 21.07.08р.)

СУТЬ СПОРУ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача 146 450 грн. заборгованості.

В судовому засіданні 22 липня 2008р. оголошена перерва на 23 липня
2008р., оскільки представник відповідача не дав згоду  в судовому засіданні 22.07.2008р. на
проголошення судом короткого рішення.

Представник відповідача  подав суду заяву, якою  просить суд
видати йому копії позовної заяви та
матеріалів справи, оскільки він їх не отримував та одночасно  відкласти розгляд справи. Суд, в судовому
засіданні з участю предстатвників сторін розглянув подану заяву та прийшов до
таких висновків:

Позовна заява поступила  до суду
21.05.08р. і відповідно до  ст.69
ГПК України  спір має бути вирішено у
строк не  більше 2-х місяців від дня
одержання позовної заяви.  Представник
позивача у судовому засіданні згоду на продовження терміну не дав. Позовна
заява відправлена відповідачу
рекомендованою поштою, про що до матеріалів справи долучена відповідна
квитанція пошти. Суд, ухвалою від 26.05.08р. та від 8.07.08р., які відповідач
отримав, про що є докази в матеріалах справи, повідомив   відповідача про час судового засідання та
зобов"язував  направити представника
в судове засідання, а також  подати суду
докази в обгрунтування своїх доводів та заперечень.  Ухвали суду не виконані без пояснення причин
такого невиконання, в перше судове засідання представник відповідача не
з"явився, в друге судове засідання представник відповідача з"явився
без відповідної підготовки для дачі суду свої пояснень по суті спору. В той
час  ухвалу від 8.07.08р. відповідач
отримав  12 липня 2008р., тобто завчасно
до дня проведення судового засідання, що не позбавляло його можливості
ознайомитися з матеріалами справи в суді. Щодо доводів відповідача про
неотримання ним копії позовної заяви, то
суд не приймає ці доводи до уваги оскільки вони є бездоказовими: позивач
подав суду  квитанцію пошти про відправку
копії позовної заяви відповідачу рекомендованою поштою. Проходження
рекомендованої пошти відслідковується, проте відповідач не подав суду  доказу про те, що ним фактично не
отримано  рекомендовану кореспонденцію.

Відповідно до ст.77 ГПК України,
господарський суд може відкласти розгляд справи, але в межах встановленого
терміну, який по даній справі сплив.

Відповідно до ст.22 ГПК України -  сторони зобов"язані добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об"ективного дослідження всіх обставин  справи.

Проте, заява відповідача  подана до суду в день  останнього засідання суду є  такою, що подана з порушенням  ст.22 ГПК в наведеній частині, а тому  судом
в частині клопотання про відкладення розгляду справи не задовільняється.

Таким чином, спір вирішується  на підставі матеріалів справи  та  тих
пояснень, які дали представники  сторін.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись при цьому на:

- факт укладенняи сторонами  договору купівлі-продажу баштового крану КБ
308 від 26.05.2006р., відповідно до якого сторони взяли на себе відповідні
зобов"язання

-
невиконання зобов"язань
відповідно  до умов договору,  усну домовленість про поставку баштового
крану іншої марки,

-
огляд відповідачем баштового крану, його схвалення  станом
збереження, зовнішнім виглядом, технічними характеристиками та згода на
його придбання.

-
вчинення відповідачем неправомірних дій, внаслідок  висловлювань кранівника з приводу технічних
характеристик баштового крану КБ 100.

- відмова  відповідача від підписання акту
приймання-передачі майна,

- вирок Богородчанського  районного суду від 18.04.2008р.,  відповідно до якого  відповідач забрав  із залізничної станції Івано-Франківськ
баштовий  кран.

- ст.672 Цивільного кодексу,  відповідно до якої товар є прийнятим, якщо
покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою
відмову від нього.

- використання відповідачем  майна позивача та відмовою оплатити  вартість майна.

Представник відповідача жодних доказів
суду не подав, проте заперечував проти позову, посилаючись на те, що у  позивача відсутні   бухгалтерські документи про те,  що відповідач отримав  у нього кран та що у  відповідача відсутнє будь-яке
зобов"язання перед позивачем щодо оплати вартості  товару.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та  враховуючи вимоги діючого законодавства,
дійшов по спірному факту наступних
висновків:

Відповідно до ст.672 Цивільного кодексу
/Правові наслідки порушення умови договору щодо асортименту товару/ -
товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є
прийнятим, якщо покупець у розумнипй строк після його одержання не повідомив
продавця про свою відмову від нього.

Сторони не заперечують про
укладення договору  купівлі-продажу від
26 травня 2006р. баштового крану КБ-308.

Відповідно до вироку Богородчанського
районного суду від 18.04.2008р. відповідач
забрав із залізничної станції м.Івано-Франківська поставлений Назаровим баштовий
кран, проте акт приймання-передачі не підписав
з огляду на те, що поставлений кран не відповідав за технічними
характеристиками  обумовленій договором
моделі. Відповідно до ст.35 ГПК України - вирок суду з кримінальної справи, що
набрав законної сили, є обов"язковим для господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Таким чином, факт отримання відповідачем
у позивача баштового крану  є
доведеним. За таких обставин в силу вимог ст.672 Цивільного кодексу -  товар вважається прийнятим, якщо покупець не
повідомив продавця в розумний термін про свою відмову від прийняття товару.

Суду доказів про відмову відповідача
від прийняття товару не подано. Щодо
вимог  законодавства  щодо розумного терміну, то необхідно вказати,
що  кран отримано  відповідачем
26.02.2007р. / відповідно до
вироку  суду/,  а позивач звернувся до суду  про оплату
вартості  крану  21.05.08р., тобто більше ніж через рік.  За таких обставин -  суд вважає, що у відповідача було достатньо
часу здійснити відмову від прийняття
спірного крану, в оскільки таких доказів суду не подано - то товар
вважається прийнятим.

Відповідно  до змісту ст.655 Цивільного кодексу -
сторона, яка прийняла майно за договором купівлі-продажу - несе обов"язок
по сплаті вартості такого майна. Сторони в договорі визначили  вартість майна - 170000 грн. /п.1.3
договору/. Проте, відповідно до фактичних обставин справи відповідачу передано  кран іншої моделі і ціна визначена сторонами
в договорі за  таких обставин не може
бути застосована. Позивач в обгрунтування вартості  фактично переданого відповідачу майна подав
суду довідку про ринкову вартість обладнання, яка видана експертом  оцінювачем. Інших доводів чи заперечень  суду не подано, тому суд приймає до уваги цей
документ. При цьому суд зазначає,  що
оцінка майна зроблена станом на 15.01.2008р. із розрахунку курсу долара  - 5.05 грн. В даний час курс долара змінився,
а тому  вартість  підлягає перерахунку із врахуванням  наведеного і становитиме 140.36 тис грн..
/курс долара 4,84 грн./

Таким чином, суд приходить до
висновку про обгрунтованість вимог позивача , а отже вимоги позивача  підлягають до задоволення.

Судові витрати  віднести на відповідача відповідно до вимог
ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст.655, 672 Цивільного кодексу, ст.22,
ст. 49, 69,77,  82-84
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити частково.

Стягнути
з відповідача, Підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2, в користь позивача  140 360 грн.
основного боргу ,  1403,6 грн.
витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційне технічне
забезпечення судового процесу.

В
решті частині вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Фрич Марія Миколаївна

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________