ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.08.08 р.                               № 28/10-63

Господарський суд Донецької області у складі судді: Курило Г.Є.

запозовом: Державного підприємства „Луганськвугілля”, м.Луганськ в особі

Відокремленого виробного підрозділу „Шахта „Ніканор-Нова”, м.Зоринськ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Дружківський

машинобудівельний завод”, м.Дружківка

про спонукання виконати дії

Позивач, Державне підприємство „Луганськвугілля”, м.Луганськ в особі Відокремленого виробного підрозділу „Шахта „Ніканор-Нова”, м.Зоринськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівельний завод”, м.Дружківка, про зобов’язання відповідача негайно замінити неякісний товар, а саме електровоз АВ-8Т№1.

Розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено наступне:

Відповідно до п.3 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи зі змісту ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України №7-93 від 21.01.1993р. “Про державне мито” із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлено ставку державного мита в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, 85 грн. 00 коп.

Одночасно, згідно з зазначеним Декретом та п.14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №50 від 19.05.1993р., затвердженої наказом №15 від 22.04.1993р. Головної державної податкової інспекції України, передбачено правило, відповідно до якого у разі перерахування мита з рахунку платника до позовної заяви повинен бути доданий останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в дохід бюджету ____ грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Позов Державного підприємства „Луганськвугілля”, м.Луганськ в особі Відокремленого виробного підрозділу „Шахта „Ніканор-Нова”, м.Зоринськ звернувся до господарського суду Донецької області до Відкритого акціонерного товариства „Дружківський машинобудівельний завод”, м.Дружківка, про зобов’язання відповідача негайно замінити неякісний товар, а саме електровоз АВ-8Т№1 є позовом немайнового характеру на підставі чого сплаті підлягає державне мито в розмірі 85 грн. 00 коп.

Крім цього, п.31 ст.57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються також документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п.12 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1258 встановлено, що документом про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є квитанція установи банку або відділення поштового зв’язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли оплата витрат здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунку вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера, скріпленим печаткою фінансової установи. Документ про оплату витрат додається до позовної заяви, яку особа подає до суду відповідно до процесуального законодавства.

Розділом ІІ Розміру витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1258 зазначено, що для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в господарському суді визначається за нульовою ставкою, для всіх інших позивачів – за ставкою 118 грн. 00 коп.

Як встановлено судом, до позовної заява додано платіжне доручення №1387 від 18.08.2008р. відповідно до якого позивачем було сплачено за подачу вказаного позову до господарського суду Донецької області державне мито в сумі 85 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., а всього 203 грн. 00 коп. Зазначену суму було сплачено на р/р №0006 в ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, , одержувач УДК у Київському районі м.Донецька.

Згідно з листом №5-05/102/417 від 11.07.2008р. Вищого господарського суду України банківськими реквізитами для сплати державного мита за подачу позовних заяв до господарського суду Донецької області є: р/р №0006 в ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, , одержувач УДК у Київському районі м.Донецька.

Одночасно, виходячи зі змісту листа №02-45/726 від 28.03.2007р. Управління державного казначейства у м.Донецьку Головного управління державного казначейства України у Донецькій області реквізитами рахунка для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 22050000 „Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах” є: р/р №0004 в ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, , одержувач - Державний м.Донецьк Ворошиловський район.

Тобто, до матеріалів справи повинні бути додані окремо платіжний документ про сплату державного мита в сумі 85 грн. 00 коп. на р/р №0006 в ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, , одержувач УДК у Київському районі м.Донецька з відповідним написом (поміткою) кредитної установи та платіжний документ про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. на р/р №0004 в ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, , одержувач - Державний м.Донецьк Ворошиловський район.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доводить до відома, що платіжне доручення №1387 від 18.08.2008р. відповідно до якого позивачем було сплачено 203 грн. 00 коп. на рахунок на який здійснюються оплата саме державного мита не може бути прийнятий судом як належний доказ сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, п.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін.

Розглянувши надані до позовної заяви документи вбачається, що повне найменування відповідача – Відкрите акціонерне товариство „Дружківський машинобудівельний завод”. Проте, у позовній заяві вказано найменування відповідача – ВАТ Дружківський машинобудівельний завод”.

Виходячи зі змісту п.п. 2 та 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес та якщо не подано доказів сплати витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються до суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів” ДСТУ 4163-2003р., затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003р № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом”, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Отже, суд доводить до відома, що додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Таким чином, керуючись ст.36, п.2 ст.54, п.п.3, 31 ст.57, п.п. 2, 10 ст.63 та ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Державному підприємству „Луганськвугілля”, м.Луганськ в особі Відокремленого виробного підрозділу „Шахта „Ніканор-Нова”, м.Зоринськ без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду з даним позовом після усунення недоліків.

Додаток: позовна заява з додатками всього на 40 аркушах, фіскальний чек №1748 від 22.08.2008р., платіжне доручення №1387 від 18.08.2008р. про сплату 203 грн. 00 коп., конверт.

Суддя Курило Г.Є.