ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 р.

№ 51/218-04

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Племінний завод “Червоний велетень”, с. Першотравневе Зміївського району Харківської області (далі –Товариство)

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2006

зі справи № 51/218-04

за позовом Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості –робочого органу виконавчої дирекції Фонду, м. Харків (далі –Фонд)

до Товариства

про стягнення 35 125, 71 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2004 року Фонд звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства заборгованості зі сплати страхових внесків у сумі 31 700, 59 грн. та 3 425, 12 грн. пені, всього 35 125, 71 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.11.2004 (суддя Буряк Л.В.) в позові відмовлено. У прийнятті зазначеного рішення місцевий господарський суд виходив з безпідставності позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 (колегія суддів у складі: Філатов Ю.М. –головуючий, судді Івакін В.О. і Сіверін В.І.) апеляційну скаргу Фонду задоволено; рішення місцевого господарського суду скасовано; позов задоволено: з Товариства стягнуто на користь Фонду 31 700, 59 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків та 3 425, 12 грн. пені; на Товариство віднесено судові витрати зі справи. У прийнятті зазначеної постанови апеляційна інстанція виходила з обґрунтованості та відповідності позовних вимог нормам чинного законодавства.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду з даної справи, а рішення господарського суду Харківської області залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо правомірності стягнення з відповідача заборгованості зі сплати страхових внесків у сумі 31 700, 59 грн. та 3 425, 12 грн. пені.

У зв’язку з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України) з 01.09.2005 до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів статті 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 4 статті 17 КАС України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб’єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України: це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правові фінансові та організаційні засади загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” (далі –Закон).

Відповідно до статті 34 Закону забезпечення збору страхових внесків, контроль, правильності їх нарахування та своєчасності сплати віднесено до обов’язків Фонду.

Згідно з частиною другою статті 12 цього Закону функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні та районні у містах центри зайнятості.

За змістом статей 38, 39 Закону центрам зайнятості надано право контролю за належною сплатою страхових внесків і стягнення відповідної заборгованості та адміністративно-господарських санкцій.

У даному випадку позивач виступає саме як суб’єкт владних повноважень у сфері контролю за додержанням законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України до названих відносин цивільне законодавство не застосовується.

Отже, даний спір є публічно-правовим та на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справ № 13/189, від 24.01.2006 № 11/268 та інших.

Абзацами першим та другим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України. Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами КАС України.

Проте даний спір, який має публічно-правовий характер, апеляційним господарським судом в порушення вимог статей 1, 12 ГПК України після набрання чинності КАС України розглянуто в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті, що знайшло відображення й у постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.01.2007 касаційну скаргу Товариства на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 разом з матеріалами справи № 51/218-04 для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.05.2008 відмовлено у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, справу повернуто до Вищого господарського суду України, що мотивовано відсутністю у Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду судових рішень, постановлених не за правилами КАС України.

Таким чином, розгляд апеляційною інстанцією публічно-правового спору в порядку господарського судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятого нею рішення зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого зазначене судове рішення підлягає безумовному скасуванню згідно з статтею 11110 ГПК України з передачею справи апеляційному суду для розгляду за правилами КАС України.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14.11.2006 зі справи № 10/153, від 13.02.2007 зі справ № 2-27/1828.1-2006 та № 25/162-06-4457.

У свою чергу, абзацом третім пункту 6 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-VI) КАС України встановлено, що після початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні позови, подані до відповідних місцевих господарських судів у справах, що підсудні окружному адміністративному суду, передаються цими судами до окружного адміністративного суду, якщо провадження у справі ще не відкрито.

За повідомленням Державної судової адміністрації України (“Урядовий кур’єр”, 24.03.2007, № 53), Харківський апеляційний адміністративний суд розпочав діяльність з 02.04.2007.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Племінний завод “Червоний велетень” задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 зі справи № 51/218-04 скасувати.

Справу передати до Харківського апеляційного господарського суду для виконання вимог розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов