ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.05.08 р.                     Справа № 21/5

Позивач: Відкрите акціонерне товариство “Маріупольський металургійнийкомбінат імені Ілліча”

до відповідача: Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області

про стягнення 6 053,00 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Огненний А.Б. - нач. бюро, Карастоянов П.В. – нач. бюро

відповідача: Ушакова М.В. – гол. спец.

Головного управління статистики: Максименко Н.Ю. – нач. упр., Шапошнікова В.В. – нач. від.

Новоазовської районної державної адміністрації:

ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” подано позов до Новоазовської районної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області про відшкодування збитків від перевезення пільгової категорії громадян протягом 2006 року автомобільним транспортом на приміському маршруті Новоазовськ – Павлопіль у сумі 6 053,00 грн.

Ухвалою від 30.01.08р. з огляду на те, що позивач відмовився від позовних вимог до Новоазовської районної державної адміністрації та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області і наполягав на стягненні усієї суми позову з Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області, провадження у справі щодо Новоазовської районної державної адміністрації та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області було припинено і їх виключено з числі відповідачів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

- п.3.6 договору № 3/5463 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, укладеного 15.04.05р. з Новоазовською районною державною адміністрацією, згідно якого комбінат як перевізник має забезпечити проїзд пільгової категорії громадян відповідно до чинного законодавства України;

- ст.37 Закону України “Про автомобільний транспорт” і п.31 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997р., відповідно до яких пасажирський перевізник зобов’язаний здійснювати перевезення громадян, яким законодавством передбачені пільги щодо оплати за проїзд;

- перевезення протягом 2006 року автомобільним транспортом комбінату на приміському маршруті громадян, яким законодавчими актами України надано право пільгового проїзду;

- ст.31 Закону України “Про автомобільний транспорт”, згідно якої збитки перевізника повинні бути компенсовані за рахунок коштів відповідних бюджетів;

- Постанову Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р.;

- подання відповідачеві звітів за формою № 51-авто разом з актами звіряння і невідшкодування управлінням збитків комбінату у зазначених у актах сумах;

- визначення кількості перевезених пасажирів пільгової категорії з застосуванням встановленого Головним управлінням статистики у Донецькій області коефіцієнту співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів для підприємств транспорту і доведеного до відома керівників транспортних підприємств відповідними листами на початку 2005 і 2006 років.

Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області позов не визнало з посиланням на ст.ст.51, 78, 89, 102 Бюджетного кодексу України, згідно яких видатки на надання компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян здійснюються з районних бюджетів і фінансуються за рахунок субвенцій з державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; взяття бюджетних зобов’язань та проведення видатків розпорядниками коштів місцевих бюджетів можливе виключно в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами; будь-які зобов'язання фізичних та юридичних осіб за коштами місцевого бюджету без відповідних бюджетних асигнувань не вважаються бюджетними зобов'язаннями; витрати місцевого бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Також відповідач наполягає на тому, що:

- акти звітності, на яких базуються позовні вимоги, не мають юридичної сили, оскільки були розроблені фінансовими органами і використовуються ними як орієнтир при розподілі бюджетних коштів;

- за даними актів звірянь, які надаються комбінатом до управління, неможливо визначити збитки за нормами Цивільного і Господарського кодексів України;

- задоволення позову не можливе, оскільки позивачем не ведеться облік перевезення пільгової категорії громадян.

У судовому засіданні, проведеному 20.02.2008р., позивачем було заявлене клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Новоазовську районну державну адміністрацію та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області.

З огляду на те, що згідно ч.1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін; позивач не роз’яснив суду яким чином прийняте по даній справі рішення у подальшому може вплинути на права або обов'язки Новоазовської районної державної адміністрації та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області щодо Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області, господарський суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення клопотання позивача не має.

У судовому засіданні, проведеному 04.03.2008р., позивачем було заявлене клопотання про залучення до участі у справі як відповідачів Новоазовську районну державну адміністрацію та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області.

Клопотання позивача судом задоволене не було, так як:

- тільки факт укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом з Новоазовською районною державною адміністрацією без зазначення у ньому обов’язку райдержадміністрації відшкодовувати комбінату збитки від перевезення пільгової категорії громадян не є достатньою підставою для залучення Новоазовської районної державної адміністрації і Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області до участі у даній справі як відповідачів;

- у судовому засіданні, проведеному 30.01.08р., позивач самостійно і добровільно під час з’ясування у відповідності з вимогами ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України змісту позовних вимог щодо кожного із зазначених у позові відповідачів відмовився від позовних вимог до Новоазовської районної державної адміністрації та Управління державного казначейства в Новоазовському районі Донецької області.

Головне управління статистики у Донецькій області під час розгляду справи пояснило, що коефіцієнти співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів для підприємств транспорту розраховуються згідно Інструкції про порядок обліку пасажирів, що перевозяться громадським транспортом на маршрутах, затвердженої наказом Мінстату України від 27.05.1996р. № 150. Згідно роз’яснень Держкомстату ця Інструкція створена суто для статистичних цілей з метою встановлення єдиного порядку обліку кількості перевезених пасажирів. Інструкцією не передбачено застосування коефіцієнтів співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів при визначенні сум субвенцій за послуги пасажирського транспорту. Вони використовуються підприємствами, які виконують регулярні (маршрутні) перевезення пасажирів лише для складення звітності державних статистичних спостережень, зокрема № 51-авто “Звіт про перевезення вантажів та пасажирів автомобільним транспортом”.

На запит суду відповідач і Головне управління статистики у Донецькій області надали перелік пільгової категорії громадян, за проїзд яких підприємствам транспорту здійснюється відшкодування за рахунок субвенцій з державного бюджету і врахований статуправлінням під час визначення коефіцієнту співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів. В основній частині він співпадає, за виключенням учнів, для яких організоване перевезення до навчального закладу: управління статистики врахувало учнів під час розрахунку коефіцієнту, у той час як ст.51 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не передбачена субвенція на надання компенсації за пільговий проїзд учнів.

Відкрите акціонерне товариство “Донецьке обласне підприємство автобусних станцій” на виконання ухвали суду від 19.03.2008р. листом від 25.03.08р. повідомило суд, що надати інформацію про кількість виданих протягом 2006 року підприємством квитків на пільговий (безплатний) проїзд громадян автомобільним транспортом ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” на приміському маршруті Новоазовськ – Павлопіль можливості не має у зв’язку з відсутністю бази даних за 2006 рік.

Позивач у засіданні пояснив, що між комбінатом і Новоазовською районною державною адміністрацією не погоджена методика обстеження пасажиропотоків на автобусних маршрутах, зокрема для визначення середньої дальності поїздки пасажира у приміському сполученні.

На питання суду “Яку звітність мав подавати позивач Управлінню праці та соціального захисту населення на виконання п.2 постанови КМУ від 4.03.2002р. № 256?” відповідач пояснив, що комбінат повинен був подавати звітність за формою № 51-авто “Звіт про перевезення вантажів та пасажирів автомобільним транспортом”.

Представник Новоазовської районної державної адміністрації до суду з’явився, але належно оформлених документів на підтвердження своїх повноважень.

Розгляд справи закінчено 06.05.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 11-00 08.05.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача і Головного управління статистики у Донецькій області у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

На підставі укладеного 15.04.05р. з Новоазовською районною державною адміністрацією договору № 3/5463 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом Відкрите акціонерне товариство “Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” протягом 2006 року здійснювало перевезення пасажирів своїм автомобільним транспортом на приміському маршруті Новоазовськ – Павлопіль .

Згідно п.3.6 цього договору комбінат як перевізник мав забезпечити проїзд пільгової категорії громадян відповідно до чинного законодавства України, компенсація втрат доходів якого від безоплатного перевезення пільгової категорії громадян відповідно до п.2.5 договору мала здійснюватись у порядку, встановленому законодавством України.

В середині 2006 року Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області направило позивачеві проект договору на фінансування витрат підприємства по перевезенню пільгової категорії громадян № 6 від 01.05.06р. Комбінатом 09.08.06р. проект договору був підписаний з протоколом розбіжностей, у якому були висловлені зауваження до пунктів 1.1, 3.1.2, 3.1.3 та 3.3 договору. Пропозиції позивача відповідачем були прийняті частково: пункти 3.1.2, 3.1.3 договору відповідач погодився прийняти у запропонованій позивачем редакції, а редакції пунктів 1.1 та 3.3 залишились непогодженими і таким чином договір на фінансування витрат підприємства по перевезенню пільгової категорії громадян між сторонами укладено не було.

Протягом 2006 року комбінат подавав відповідачеві звітність за формою № 51-авто “Звіт про перевезення пасажирів автомобільним транспортом”. До звітів позивачем додавались акти звіряння про нараховані суми щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян та розрахунків за надані послуги, які відповідачем підписувались з зауваженнями, що розрахунки будуть здійснюватись в межах запланованих призначень.

В актах звіряння позивач зазначав кількість перевезених платних пасажиро-кілометрів і на підставі розрахованих Головним управлінням статистики у Донецькій області згідно Інструкції про порядок обліку пасажирів, що перевозяться громадським транспортом на маршрутах, затвердженої наказом Мінстату України від 27.05.1996р. № 150 коефіцієнтів співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів для підприємств транспорту визначав кількість перевезених пільгових категорій пасажиро-кілометрів. Зокрема за січень 2006р. позивачем застосовано коефіцієнт 2,22, за період лютий-грудень 2006р. – 1,48.

Комбінатом не ведеться облік перевезення пільгової категорії громадян на спірному маршруті.

За таких обставин, а також зважаючи на те, що:

Згідно ч.2 ст.40 Закону України “Про автомобільний транспорт” в редакції, яка діяла на час укладення позивачем з Новоазовською районною державною адміністрацією договору № 4/5461 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом та на початку 2006р., “збитки пасажирського перевізника від пільгових перевезень та від перевезень за регульованими збитковими тарифами повністю компенсуються за рахунок відповідних бюджетів”.

Відповідно до ст.41 цього ж Закону “відносини пасажирського перевізника з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором на перевезення пасажирів за автобусним маршрутом загального користування, в якому визначається державне замовлення на соціально значущі послуги автомобільного транспорту загального користування”.

Види та обсяги пільгових перевезень згідно ч.2 ст.36 Закону України “Про автомобільний транспорт” в редакції від 05.04.2001р. встановлюються державним замовленням, в якому визначається порядок компенсації пасажирським перевізникам збитків від цих перевезень.

Законом України № 3492-IV від 23.02.2006р. Закон України “Про автомобільний транспорт” був викладений у новій редакції. Згідно ч.1 ст.31 Закону України “Про автомобільний транспорт” в новій редакції “відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати”.

Згідно ч.4 ст.37 Закону України “Про автомобільний транспорт” в новій редакції “види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень”.

Укладеним між позивачем і Новоазовською районною державною адміністрацією договором № 3/5463 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом не передбачений ні порядок, ні розмір компенсації комбінату збитків від цих перевезень.

Застосування коефіцієнту співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів, розрахованого Головним управлінням статистики у Донецькій області відповідно до Інструкції про порядок обліку пасажирів, що перевозяться громадським транспортом на маршрутах, затвердженої наказом Мінстату України від 27.05.1996р. № 150 для визначення розміру компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів є неможливим, оскільки статуправлінням під час визначення коефіцієнту врахована категорія громадян, за яку за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не передбачена субвенція.

Інструкцією про порядок обліку пасажирів, що перевозяться громадським транспортом на маршрутах, не передбачено застосування коефіцієнтів співвідношення кількості безплатних і платних пасажирів при визначенні сум субвенцій за послуги пасажирського транспорту.

Комбінатом облік перевезення пільгової категорії громадян на спірному маршруті не вівся.

Господарський суд вважає, що на підставі наданих позивачем документів встановити достеменно кількість перевезених комбінатом пасажирів пільгової категорії не можливо, а тому позов задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, ст.ст.36, 40, 41 Закону України “Про автомобільний транспорт” в редакції від 05.04.2001р., ст.стю.31, 37 Закону України “Про автомобільний транспорт” в редакції Закону України № 3492-IV від 23.02.2006р. і керуючись ст.ст. 43, 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Відмовити ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” у задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення в Новоазовському районі Донецької області про відшкодування збитків від перевезення пільгової категорії громадян протягом 2006 року автомобільним транспортом на приміському маршруті Новоазовськ – Павлопіль у сумі 6 053,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18