ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.10.08 р.                     Справа № 1/134

за позовом: Закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс”

м. Донецьк

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Корнер” м. Єнакієве

про стягнення 276 252 грн. 11 коп. та розірвання договору № 03-Ф/07Р про проведення факторингу від 10.09.2007р.

Суддя                                         З.П. Азарова

Представники

Від позивача: Гайдаржиєв О.А.– представник

Від відповідачів: 1. не з’явився

2. не з’явився

В засіданні брали участь

Закрите акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк” в особі Горлівської філії звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Корнер” про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 250 000 грн. 00 коп., відсотків у сумі 11 696 грн. 77 коп., комісії в сумі 5 000 грн. 00 коп., пені 9 555 грн. 34 коп. та розірвати договір № 03-Ф/07Р про проведення факторингу від 10.09.2007р.

В обґрунтування позову надані копії: договору № 03-Ф/07Р від 10.09.2007р., договору поруки № 1 від 10.09.2007р., акту прийому-передачі документів від 10.09.2007р., реєстру поставок від 10.092007р., податкової накладної № 128 від 10.09.2008р., рахунку-фактури № 137 від 10.09.2007р., додаткових угод №№ 1 від 07.12.2007р., до договору № 280906 від 28.09.2006р., 1 від 11.12.2007р. до договору № 03-Ф/07Р, 1 від 11.12.2007р. до договору поруки № 1 від 10.09.2007р., ордеру-розпорядження, який підтверджує видачу 250 000 грн. 00 коп., акту прийому-передачі від 11.03.2004р., рахунку-фактури № 44 від 07.03.2008р., податкової накладної № 40 від 07.03.2008р., реєстру від 11.03.2008р. поставок за договором купівлі-продажу № 280906 від 28.09.2006р., повідомлень №№ Р0/1886 від 25.06.2008р. про погашення боргу, Р0/1887 від 25.06.2008р. про погашення боргу, довідок від 03.08.2006р. про наявність у банках рахунків ТОВ ТД Корнер, від 30.05.2008р. про рахунки ТД Корнер в Брокбізнесбанку.

Разом з позовною заявою позивач заявив клопотання про прийняття заходів щодо забезпечення позову, яке залишено без задоволення, оскільки в його обґрунтування не надані будь-які докази.

В судове засідання відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс” в судове засідання не з’явився, поштовий конверт з ухвалою повернувся на адресу суду.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Корнер”, незважаючи на отримання ухвали, в судове засідання не з’явився, вимоги суду не виконав. Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс” в судове засідання не з’явився. Конверт з ухвалою суду повернувся з позначкою про відсутність вказаного товариства. Суд зобов’язав позивача надати довідку держстатистики про реєстрацію відповідача ТОВ “Сталь-Інтекс”. Розгляд справи був відкладений.

В наступному судовому засіданні позивач надав довідку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс” зареєстрований за адресою, яка вказана у позовній заяві. Однак відповідачі в судове засідання не з’явилися. Суд зобов’язав позивача надати розрахунок позову. Розгляд справи був відкладений.

В судовому засіданні 27.10.2008р. позивач виконав вимоги суду.

Відповідачі в судове засіданні не з’явилися, не скористалися своїм процесуальним правом на захист інтересів, не надали відзив, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив, що 10.09.2007р. між позивачем (фактором) та відповідачем 2 (клієнтом) був укладений договір № 03-Ф/08Р про проведення факторингу, згідно з яким позивач (фактор) при наявності вільних грошових коштів зобов’язався передати у розпорядження відповідачу 2 (клієнту) за плату грошові кошти, а клієнт (відповідач 2) поступитися позивачу (фактору) правом грошової вимоги, яке виникне у майбутньому до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс” за зобов’язаннями по поставкам товару (наданню послуг, виконанню робіт), які витікають із укладеного між відповідачем 2 (клієнтом) та боржником договору купівлі-продажу № 280906 від 28.09.2006р. і вказаними у реєстрах поставок товарів. Додатковою угодою № 1 до договору купівлі-продажу № 280906 від 28.09.2006р. сторони визначили, що договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2008р.

Пунктом 1.3 договору № 03-Ф/08Р про проведення факторингу передбачено, що фактор (позивач) надає за плату клієнту (відповідачу 2) грошові кошти у розмірі сум рахунків-фактур за здійсненими поставками, вказаними у реєстрі, у строк та на рахунок відповідно згідно з п. 2.2, але не більше ліміта равного 250 000 грн. 00 коп. Вищевказаним пунктом договору визначено, що фактор (банк) надає в розпорядження клієнта (відповідача 2) грошові кошти в сумі, яка підлягає оплаті боржником (відповідачем 1) за здійснення поставки, але не більше ліміта, вказаного в п. 1.3 на рахунок клієнта (відповідача2) у строк до 3 трьох календарних днів від дати передачі фактору (позивачу) документів, вказаних у пункті 2.3.1 за актом прийому-передачі. Вказаним пунктом встановлено, що клієнт (відповідач 2) зобов’язується передати фактору (відповідачу 2) за актами прийому-передачі документи, які посвідчують права вимоги клієнта (відповідача 2) до боржника (відповідача 1): оригінал договору поставки, оригінал рахунку-фактури; копію податкової накладної, копії документів, які підтверджують відвантаження товару, інші документи по вимозі фактору (позивача), які підтверджують відвантаження товару клієнта (відповідача 2) на адресу боржника (відповідача 1) та отримання товару боржником (відповідачем 1) на умовах договору поставки. Вказані у даному пункті документи передаються фактору (позивачу) у строк не пізніше трьох календарних днів від дати підписання документу.

Додатковою угодою № 1 до договору № 03-Ф/07Р від 10.09.2007р. про проведення факторингу сторони змінили пункт 1.3 договору та передбачили, що фактор (позивач) набуває, а клієнт (відповідач 2) передає всі права вимоги грошових коштів від боржника (відповідача 1), які виникають в період з початку дії договору до 30.09.2008р.

В забезпечення виконання договору купівлі-продажу № 280906 від 28.09.2006р. банк (кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім “Корнер” (поручитель) 10.09.2007р. уклали договір поруки № 1, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім “Корнер” (поручитель) зобов’язався солідарно відповідати перед банком (кредитором) у повному обсязі за виконання боржником (відповідачем 1) зобов’язань за договором купівлі-продажу № 280906 від 28.09.2006р., укладеному між боржником (відповідачем 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім “Корнер”, права вимоги за яким відступлені поручителем (відповідачем 2) згідно з договором про проведення факторингу від 10.09.2007р. № 03-Ф/07Р, а саме: здійснення платежів за поставками, визначеними у реєстрах по договору про проведення факторингу, відповідно до умов договору поставки на загальну суму 250 000 грн. 00 коп. на користь кредитора (позивача), у зв’язку з укладенням договору факторингу; сплати неустойки, відшкодування збитків у порядку та розмірі, визначених договором поставки. Додатковою угодою № 1 до договору поруки № 1 від 10.09.2007р. встановлено, що поручитель (відповідач 2) надає поруку перед кредитором (позивачем) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністтю “Сталь-Інтекс” (відповідачем 1) згідно з договором про проведення факторингу від 10.09.2007р. № 03-Ф/07Р строком до 01.12.2008р.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій.

За приписами статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов’язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до божника з метою забезпечення виконання зобов’язання клієнта перед фактором.

10.09.2008р., 11.03.2008р. клієнт (відповідач 2) передав, а позивач банк (фактор) прийняв за договором документи, передбачені пунктом 2.3.1 вказаного договору і передав клієнту грошові кошти в сумі 250 000 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 2.3.4 клієнт (відповідач 2) зобов’язаний сплатити фактору (позивачу) винагороду у розмірі, передбаченому пунктом 3.1 на рахунок, вказаний в п. 2.4.4 та не пізніше строку, вказаного в пункті 3.2.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за надання фактором (позивачем) у розпорядження клієнта (відповідача 2) грошових коштів відповідно п. 2.4.3 фактор (позивач) нараховує винагороду згідно з пунктом 2.3.4 в розмірі 4,67 % від кожної суми грошових коштів, перерахованих фактором (позивачем) на поточний рахунок клієнта (відповідача 2) в порядку , встановленому пунктом 3.2, в якому зазначено, що сплата винагороди згідно з пунктом 3.1 здійснюється клієнтом (відповідачем 2) щомісячно не пізніше 28 числа та у сумі, вказаної у вимозі, переданої фактором (позивачем) клієнту (відповідачу 2) або поштою, або врученою під розписку уповноваженим особам клієнта за адресою, вказаною у реквізитах договору. Сума винагороди, яка підлягає оплаті і вказана у вимозі розраховується фактором (позивачем) за період з 20-го числа попереднього місяця (включно) до 20-го числа поточного (звітного ) місяця. Пунктом 3.3 договору встановлено, що за кредитне обслуговування клієнт (відповідач 2) сплачує фактору (позивачу) винагороду на рахунок, вказаний у п. 2.4.4.3 у сумі 0,5% від суми встановленого ліміту, вказаного в п. 1.3 у день укладення договору, далі щомісячно у строк до 28-го числа кожного місяця від суми ліміту на дату уплати.

Клієнт (відповідач 2) не виконав свої зобов’язання за договором належним чином, не здійснив оплату, тому станом на 07.08.2008 року заборгованість за кредитом склала 250 000 грн. 00 коп., за процентами у сумі 11 696 грн. 77 коп., комісія у сумі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання. В судовому засіданні 27.10.2008р. позивач зазначив, що просить стягнути пеню згідно пункту 4.4 договору, яким передбачено, що у разі порушення клієнтом (відповідачем 2) строку виконання зобов’язання, вказаного в п. 2.3.7, клієнт сплачує фактору пеню у розмірі 0,2% від несвоєчасно перерахованої суми коштів за кожний день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період прострочки платежу. Відповідно до пункту 2.3.7 договору у разі виникнення яких-небудь спорів відносно поставки товарів (кількість, якість, комплектність та інші суттєві умови, обумовлені у договорі поставки), право вимоги оплати яких уступлено фактору згідно з умовами договору, клієнт зобов’язується не пізніш трьох робочих днів від дати отримання повідомлення від фактора здійснити повернення грошових коштів, отриманих від фактора, відповідно до п.п. 2.2, 2.4.3 за відповідною поставкою. Позивач нарахував пеню у сумі 9 555 грн. 34 коп. Проте, перевіривши нарахування пені, судом встановлено, що позивач невірно визначив період її нарахування, оскільки клієнт порушив умови договору щодо погашення грошових коштів і позивач направив згідно п. 2.3.7 договору сторонам вимогу № 1886 від 11.06.2008р. про погашення заборгованості. Вказана вимога отримана 25.06.2008р., тому право на нарахування пені виникло з 29.06.2008р. і пеня підлягає стягненню в сумі 6 707 грн. 84 коп.

В силу статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржником за виконання ним свого обов’язку. Стаття 554 вказаного кодексу передбачає правові наслідки порушення зобов’язання, забезпеченого порукою, а саме: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 25.06.2008р. позивач направив поручителю (відповідачу 1) вимогу № 1887 від 11.06.2008р. про погашення заборгованості та сплати пені. Поручитель не виконав пред’явлену вимогу, клієнт не повернув заборгованість і банк правомірно звернувся до нього з позовом.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень. Позивач довів позовні вимоги частково і вони підлягають задоволенню з врахуванням перерахунку пені.

Вимога про розірвання договору № 03-Ф/07Р від 10.09.2007р заявлена правомірно, оскільки в силу статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У зв’язку з тим, що клієнтом (відповідачем 2) суттєво порушені умови договору, банк (позивач) у значному ступені утратив те, що він розраховував отримати при укладенні договору (повернення коштів та сплати відсотків позичальником за користування цими коштами).

Керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сталь-Інтекс” (83086, Донецька область, м. Донецьк, вул. Лагутенко, буд. 1, р/р 0737 в ГФ КБ “Приватбанк” м. Горлівка, МФО 335515, , ІНН 20, св-во № 07310234), з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім “Корнер” (84605, Донецька область, м. Єнакієве, вул. Богомольца, 9, р/р 1637 в ГФ ПриватБанка, МФО 335515, ЗКПО 33620407, ІНН 17) на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) в особі Горлівського філіалу (84603, Донецька область, м. Горлівка, вул. Партизанська, 2, кор. рах. № 700161373 у Національному банку України, МФО 335515, ЗКПО 24153665) заборгованість у сумі 250 000 грн. 00 коп., проценти у сумі 11 696 грн. 77 коп., комісію в сумі 5 000 грн. 00 коп., пеню в сумі 6 707 грн. 84 коп, судові витрати по сплаті державного мита у сумі 2 819 грн. 05 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 116 грн. 78 коп.

В частині стягнення пені в сумі 2 847 грн. 50 коп. відмовити.

Розірвати договір № 03-Ф/07Р від 10.09.2007р. про проведення факторингу, укладений Закритим акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії з Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Корнер”.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя