ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№ 6/43-92

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О. В. –головуючого

Полянський А. Г.

Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Прокурора Волинської області

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 року

по справі

№ 6/43-92 Господарського суду Волинської області

за позовом

Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельської міської ради

До

- Регіонального відділення Фонду державного мана України по Волинській області

- Колективного підприємства "Ковельбуд"

Про

визнання недійсним договору купівлі-продажу № 10 від 14.09.1993 року цілісного майнового комплексу ОП "Волиньбуд" в частині передачі у власність дитячого садка КП "Ковельбуд"

За участю представників сторін:

від позивача:

Майданець С. О. –дов. від 03.03.08р.

Лебедюк І. О. –дов. від 09.01.08р.

від відповідача-1:

від відповідача-2:

прокурор:

Бичков А. С, - дов. від 12.02.08р.

Лиходольська В. С. –дов. від 12.03.07р.

Савицька О. В. –посв. № 231

В С Т А Н О В И В:

За згодою представників сторін та прокурора в судовому засіданні 04.03.2008 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Відводів складу суду не заявлено.

Постановою Верховного Суду України від 05.06.2007 року частково задоволена касаційна скарга КП "Ковельбуд", постанова Вищого господарського суду України від 21.02.2007 року № 01/14-92 скасована в частині залишення без змін рішення господарського суду Волинської області від 18.05.2006 року; рішення господарського суду Волинської області від 18.05.2006 року скасовано в частині задоволення позову за вимогою про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу державного майна від 14.09.1993 року № 10; справу в цій частині вимог передано на новий розгляд до суду першої інстанції; в решті постанову Вищого господарського суду України від 21.02.2007 року № 01/14-92 залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи Господарським судом Волинської області прийняте рішення від 03.09.2007 року по справі № 6/43-92 про відмову в позові (головуючий суддя Пахолюк В. А., судді Філатова С. Т., Шум М. С.). Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що під час укладення спірного договору законодавство України порушено не було.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 року по справі № 6/43-92 (головуючий суддя Гнатюк Г. М., судді Кравчук Н. М., Мирутенко О. Л.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Прокурором Волинської області подане до Вищого господарського суду України касаційне подання, в якому прокурор просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області та постанов Львівського апеляційного господарського суду і прийняте нове рішення, яким позов Ковельського міжрайонного прокурора задовольнити повністю.

В касаційному поданні зазначається про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. При цьому прокурор стверджує, що відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" (в редакції на час приватизації) об'єкти науки та освіти приватизації не підлягають, тому включення дитячого садка до цілісного майнового комплексу ОП "Волиньпромбуд" було безпідставним. Висновок місцевого суду про належність дитячого садку ОП "Волиньпромбуд" на момент приватизації є передчасним та не підтверджений доказами. В касаційному поданні також зазначається, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідити всіх обставин справи, які вони вважають доведеними, а висновки суду є суперечливими та не відповідають обставинам справи.

Представники позивача, відповідача-1 та прокурор в судовому засіданні касаційної інстанції доводи та вимоги, викладені в касаційному поданні підтримали. Представник відповідача-2 проти доводів та вимог прокурора заперечував, просив залишити рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін та прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, встановив, що 04.06.1993 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Волинській області був виданий наказ № 61 "Про прийняття рішення про приватизацію", згідно з яким до списку об'єктів, що підлягають приватизації, включено майно орендного підприємства "Волиньпромбуд".

28.07.1993 року відповідачем-1 затверджено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу ОП тресту "Волиньпромбуд".

25.08.1993 року відповідачем-1 затверджено План приватизації майна орендного підприємства "Волиньпромбуд" шляхом створення колективного підприємства "Волиньбуд". Пунктами 4.1, 4.3 зазначеного Плану передбачено, що покупцем є організація орендарів орендного підприємства "Волиньпромбуд", спосіб приватизації –викуп державного майна, зданого в оренду з правом викупу.

14.09.1993 року між відповідачем-1 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Волинській області та організацією орендарів орендного підприємства "Волиньпромбуд" укладений договір купівлі-продажу № 10. Предметом купівлі-продажу за цим договором було державне майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства "Волиньпромбуд". Згідно з Переліком нерухомого мана, приватизованого у складі цілісного майнового комплексу, при передачі приватизованих об'єктів нерухомості відповідачем-1 покупцю була передана споруда дитячого садка про пров. Шевченка, 2а у м. Ковелі.

Зазначений дитячий садок було передано БУ "Ковельпромбуд", яке було структурним підрозділом КП "Волиньбуд".

Конференцією співвласників КП "Волиньбуд" 13.02.99р. було прийняте рішення про реорганізацію КП "Волиньбуд" шляхом виділення з його складу структурних підрозділів з наданням їм статусу юридичної особи. Новостворені підприємства були правонаступниками КП "Волиньбуд" в частині майнових та немайнових прав та обов'язків, що відносились до їх повноважень у складі КП "Волиньбуд".

На базі Будівельного управління "Ковельпромбуд" рішенням загальних зборів трудового колективу було створено Колективне підприємство "Ковельбуд".

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідач-2 КП "Ковельбуд" став власником майна, яке знаходилося на балансі БУ "Ковельпромбуд" до реорганізації, в тому числі і спірного дитячого садка.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, яка була чинною на момент укладення спірного договору) об'єкти освіти, які належали підприємствам та відомствам, могли бути приватизовані (за умови збереження освітянського призначення).

На виконання обов'язкових в силу положень ст. 11121 ГПК України вказівок Верховного Суду України, викладених в постанові від 05.06.2007 року, суд першої інстанції дослідив План приватизації, акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Орендного підприємства "Волиньпромбуд", умови спірного договору і дійшов висновку, що спірний дитячий садок підлягав приватизації у складі цілісного майнового комплексу, пільга щодо безоплатної передачі дитячого садка застосована не була.

На підставі викладеного, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відсутність порушень законодавства під час приватизації спірного дитячого садка, а тому підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу в цій частині немає.

Доводи, викладені в касаційному поданні, зводяться до переоцінки встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Виходячи з обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції вважає, що при прийнятті рішення та постанови порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень, допущено не було, а тому касаційне подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання Прокурора Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 року по справі № 6/43-92 Господарського суду Волинської області залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. М. Фролова