ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 2-25/115-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційне подання

Першого заступника військового прокурора Військово-Морських Сил України

на

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2006 р.

у справі

№ 2-25/115-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Військового прокурора Севастопольського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України Державного підприємства Міністерства оборони України "Івано-Франківський ліспромкомбінат" в особі структурного підрозділу державного підприємства Міністерства оборони України "Івано-Франківський ліспромкомбінат" Пансіонат "Орел"

До

про

ДПІ у м. Алушті

визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

позивача –не з’явились,

відповідача –Бисикало Т.А. дов. від 19.10.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.01.- 03.02.2006 р. (суддя Маргарітов М.В.) позов задоволено частково. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Алушта № 00036-02301/3/2899 від 13.08.2004 р. по земельному податку. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2006 року (судді –Градова О.Г., Дугаренко О.В., Голик В.С.) постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.01.- 03.02.2006 р. змінено, виклавши резолютивну частині у наступній редакції: "У задоволенні позову відмовити."

Апеляційний господарський суд розглянув спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, Перший заступник військового прокурора Військово-Морських Сил України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить її скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався наданим процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзиву від відповідача не надходило.

Перевіривши правильність застосування норм процесуального права місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Підвідомчість справ господарським судам визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

В частині 1 п. 1 вказаної статті зазначено, зокрема, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають, зокрема, із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, справа зі спору юридичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 104 вказаного Кодексу до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Отже, дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Господарський суд Автономної Республіки Крим враховуючи наведене вище, обґрунтовано розглянув зазначений спір саме за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, Севастопольський апеляційний господарський суд, в порушення наведених вище вимог процесуального закону, розглянув справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

За таких обставин, судове рішення апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, що в силу положень ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для його скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції для розгляду спору за правилами адміністративного судочинства. Тому справа передається до Севастопольського апеляційного господарського суду для виконання вимог п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутнього представника відповідача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, ст.1119, ст. ст. 11110, 11111, 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання Першого заступника військового прокурора Військово-Морських Сил України задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2006 року у справі № 2-25/115-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати, а справу передати на новий розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Муравйов О.В.

Судді Полянський А.Г.

Фролова Г.М.