ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "26" травня 2008 р.
по справі  № 7/50-38

за
позовом Заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної
політики України, м. Київ

до
відповідача:
Державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод», м.
Нововолинськ

про стягнення 526020,20 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від
відповідача: Мацьоха
А. В., провідний юрисконсульт (довіреність № 19/203 від 17.04.2008р. ).

В
судовому засіданні взяв участь прокурор відділу облпрокуратури Волинської
області- Манзій П. П.

Відповідно
до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику
відповідача та прокурору було роз'яснено право відводу судді. Відводу судді
заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі
ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз'яснено його процесуальні
права та обов'язки.

Суть
спору: заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної
політики України просив стягнути з відповідача - державного підприємства
«Нововолинський ремонтно-механічний завод»526020,20грн. в т.ч.  506000 грн. боргу, та 20020,20 грн. пені.

Представник
прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об'ємі.

Представник
відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов, позовні вимоги визнає,
неоплату пояснив важким фінансовим становищем.

Дослідивши
матеріали справи, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 28.12.2004р. між Міністерства праці
та соціальної політики України та
державним підприємством «Нововолинський ремонтно-механічний
завод»укладено договір безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення
заборгованості із виплати заробітної плати за № 152.

Укладена
угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася,
сторонами розірвана не була, у зв'язку з чим в господарського суду відсутні
підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Відповідно
до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки
суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно
до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

На
виконання умов договору Міністерством праці та соціальної політики України платіжним
дорученням № 146 від 27.12.2004 перераховано відповідачу безвідсоткову цільову
бюджетну позику у сумі 1 094 000,00 грн.

Згідно
розділів 5, 6 договору № 152 від 24.12.2004 відповідач зобов'язувався
здійснювати повернення позички щомісячно починаючи з січня 2005 року згідно
графіку її повернення, викладеному у додатку, що є невід'ємною частиною
договору.

Згідно
умов договору та графіку погашення позики ДП «Нововолинський
ремонтпо-механічний завод»станом на 31.12.2007 повинен погасити позику в повному
обсязі.

Однак,
позичальником зобов'язання по договору № 152 від 24.12.2004 не виконано. Станом
на 31.12.2007 заборгованість по поверненню безвідсоткової цільової бюджетної
позики становить 506 000,00 грн.

Відповідно
до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Крім
того, відповідачу у відповідності до ст. 2 Бюджетного кодексу України та ст.ст.
549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних
розрахунків за надану позику було нараховано пеню, котра у відповідності до
представленого господарському суду розрахунку склала 20020,20 грн.

З
огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору про
безвідсоткову, цільову бюджетну позику на погашення заборгованості із виплати
заробітної плати, та не проведення при цьому відповідачем всіх належних
розрахунків і платежів, позовні вимоги прокурора підлягають до повністю.

Оскільки
спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов'язані з поданням
позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата
державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49
Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись
ст.ст. 144, 173  Господарського
кодексу України, ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, ст. Бюджетного
кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути
з Державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (м.
Нововолинськ, вул. Шахтарська, 53, код 00179000) на користь Міністерства праці
та соціальної політики України (м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, р/р
0023 в ОПЕРУ ДКУ м. Києва, МФО 820172, код 00013669) 506000грн.
боргу, 20020грн. 20 коп. пені, всього 526020 грн. 20 коп.

3.Стягнути
з Державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (м.
Нововолинськ, вул. Шахтарська, 53, код 00179000) в доход Державного бюджету
України 5260,11 грн. державного мита.

4.Стягнути
з Державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (м.
Нововолинськ, вул. Шахтарська, 53, код 00179000) 118 грн. за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Державного
бюджету м. Луцька (р/р100002 одержувач коштів УДК у м. Луцьку, банк
одержувача ГУДКУ у Волинській області, код одержувача 21741605, МФО 803014,
КЕКД 22050000.).

Суддя
М.С. Шум